# data[].attributes.body
Els plàtans de Barcelona de Víctor Mora

# data[].attributes.body
Barcelona y sus misterios de Antonio Altadill

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Una de zombis

Patricia Martin

f

t

n

e

m

g

a

r

biografia

Patrícia Martín va néixer l'any 1968 al mes de maig. Ha treballat molts anys en el sector editorial, sempre li ha agradat molt llegir, sobretot tot de coses relacionades amb els zombis, per aixo hi va dedicar la seva primera novel·la a aquests: Una de zombis

Fragment del llibre: Res de la meva altra àvia, que segur que deu estar treballant a la seva botiga de la zona alta de Barcelona. Res de les meves amigues de l'escola. Ni de les meves amigues del club. Tinc un munt de gent en qui pensar..., perquè una altra característica pròpia de les pel·lis de zombis és que només sembla que es preocupen per un parell de persones i jo, en canvi, tinc un munt de gent al meu voltant i no sabria ni per on començar per tractar de salvar-les totes.

# data[].attributes.body
La sombra del viento de Carlos Ruiz Zafón.

# data[].attributes.body
La plaça del Diamant de Mercè Rodoreda

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ubicació primer premi

Casa de Mercè Rodoreda

Ubicació dela plaça del Diamant

. . .vostè i jo ballarem un vals depunta a la plaça del Diamant...volta que volta... Colometa. Me'l vaig mirar molt amoïnada i li vaig dir que em deia Natàlia i quan li vaig dir que em deia Natàlia encara riu i va dir que jo només em podia dir un nom: Colometa. Va ser quan vaig arrencar a córrer i ell corria al meu darrera, no se m'espanti...¿que no veu que no pot anar tota sola pels carrers, que me la robarien?...i em va agafar pel braç i em va aturar, que no ho veu que me la robarien,Colometa?Ilamevamaremortaijoaturadacomunabledailacintade gomaalacinturaestrenyent,estrenyent,comsiestiguéslligadaenunbranqueta d'esparreguera amb un filferro.I vaig tornar a córrer. I ell al meu darrera...

Fragment de la plaça del Diamant

Context de la plaça del Diamant

La novel·la narra la història d'un procés de pèrdua i recuperació d'identitat. La Natàlia, òrfena de mare i que treballava en una pastisseria, va conèixer en Quimet en un ball de la Festa Major de Gràcia a La Plaça del Diamant, i es van casar. En Quimet li cambia el nom a la Natalia per "Colometa" perquè en el pis on vivien hi van instal·lar un colomar.En Quimet va a lluitar durant la Guerra Civil i mor, deixant a la Colometa i els seus dos fills, l'Antoni i la Rita, en una situació molt dificil, fins al punt que la mare decideix anar a comprar salfumant per acabar amb la seva vida i la dels seus fills, i així deixar de sufrir. A la tenda on va a comprar el salfumant, la Colometa coneix l'Antoni, que li ofereix treballar amb ell i li permet recuperar el seu nom. Va passar de ser la Colometa a ser la "Senyora Natàlia".

Biografia Marcè Rodoleda

Mercè Rodoreda i Gurguí neix a Barcelona, al barri de Sant Gervasi, el 10 d'octubre de 1908. Es de les escritores més reconegudes de Barcelona i es coneguda sobretot com a novel·lista i contista, però escriu també unes quantes obres dramàtiques i poesia lírica. La seva infantesa és solitària.

# data[].attributes.body
Mirall trencat de Mercè Rodoreda

# data[].attributes.body
Vida privada de Josep Maria de Sagarra

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Llibre de Josep Maria de Sagarra i de Castellarnau

Kassandra Umali Husenia

VIDA PRIVADA

FRAGMENT

context de l'obra

biografia

ÍNdex

Josep Maria de Segarra i de Castellarnau va ser un poeta, novel·lista, dramaturg, periodista i traductor català. Autor d'obres dramàtiques populars, membre del Institut d'Estudis Catalans i la Reial Acadèmia de Bones Lletres, premiat literàriament.

josep Maria de sagarra

BIOGRAFIA

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit

you can write a subtitle

FRAGMENT:

"Vida privada" (1932) és una novel·la que presenta un recorregut únic per la Barcelona de l'alta societat i la més baixa, abastant salons, juntes, cercles i bordells. Ha estat considerada la novel·la emblemàtica de Barcelona. Els protagonistes són la família Lloberola, una de les més respectables de la burgesia barcelonina, que passen de la prosperitat a la decadència, veient com s'esvaeix el seu patrimoni en mans dels membres més joves. Aquest procés de degradació social i moral és observat amb una irònica implacable per Josep M. de Segarra en la seva millor novel·la. Guanyadora del Premi Crexells en 1932

DE VIDA PRIVada

CONTEXT DE L'OBRA

# data[].attributes.attachment_link.title
Vida Privada Josep María de Sagarra PRESENTATION

# data[].attributes.attachment_link.description
Vida Privada Josep María de Sagarra PRESENTATION

# data[].attributes.body
La catedral del mar de Ildefonso Falcones

# data[].attributes.body
E. Ponce

# data[].attributes.attachment_link.description
LOS MARES DEL SUR MANUEL VAZQUEZ MONTALBAN

# data[].attributes.body
El pintor d'ànimes de Ildefonso Falcones.

# data[].attributes.body
Nada, Carmen Laforet Diaz

# data[].attributes.body
La catedral del mar

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
LA CATEDRAL DEL MAR

IMATGE

FFRAGMENT DE L'OBRA

ILDEFONSO FALCONES

RESUM

BIOGRAFIA

LEARNING UNIT

LEARNING EXPERIENCE

La catedral del mar explica la història d'en Arnau, un noi que viu a Barcelona fa molts anys, al segle XIV. Al principi és un noi que treballa durament per sobreviure, fugint d'un mal senyor feudal. Quan arriba a Barcelona, aconsegueix ser un home lliure i treballa en moltes feines, com palafrener, estibador i soldat. Al mateix temps, a la ciutat estan construint una gran església anomenada Santa Maria de la Mar, que simbolitza la força de la gent del poble. Però, quan Arnau aconsegueix una vida millor, també té molts enemics que volen fer-li mal. La història parla de l'amor, la traïció, la guerra, la fe i els somnis de la gent en un temps ple de problemes. És una història que mostra com les persones lluiten per aconseguir una vida millor, tot i les dificultats.

RESUM DE L'OBRA

Ildefonso Falcones és un autor espanyol nascut a Barcelona, on també treballa com a advocat. Va escriure la seva primera novel·la, La catedral del mar, que va ser un supervendes i es va publicar en més de 40 països. Aquesta obra li va guanyar molts premis, com el Euskadi de Plata i el premi Qué Leer al millor llibre en espanyol de l'any 2006. La seva segona novel·la, La mano de Fátima, també va tenir molt èxit i va guanyar el premi Roma el 2010. Falcones ha venut més de set milions de llibres arreu del món i és un dels escriptors espanyols més coneguts. La seva tercera novel·la, Los herederos de la tierra, és una continuació de La catedral del mar i també va ser molt esperada pels seus lectors. Falcones està casat i té quatre fills.

BIOGRAFIA ILDEFONSO FALCONES

Barcelona era una ciutat viva, que es renovava dia a dia, com el mar que bategava als seus peus. I la catedral de Santa Maria del Mar era el símbol de la seva grandesa, un somni de pedra que, de mica en mica, es feia realitat, com els somnis de les persones que hi posaven la seva vida per aixecar-la."

FRAGMENT DE L'OBRA

Lorem ipsum dolor sit amet.

Consectetur adipiscing elit.

Sed do eiusmod tempor incididunt ut.

Labore et dolore magna aliqua.

Lorem ipsum dolor sit

Lorem ipsum dolor

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod.

# data[].attributes.body
La plaça del diamant de Mercè Rodoreda

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
RESUM

BIOGRAFIA L'AUTOR/A

Mercè Rodoreda va néixer el 10 d'octubre de 1908, a Sant Gervasi, Barcelona. Va tenir una infància solitària sent filla única. Creix amb l'amor dels seus pares, però sobretot del seu avi qui li inculca la passió per la lectura, un aspecte que es reflectirà en la seva obra "La mort de l'avi". L'any 1928 es va casar amb el seu oncle 14 anys més gran que ella, Joan Gurguí. Un any després va néixer el seu únic fill en Jordi Guirgui, amb tan sols 20 anys. Durant els anys trenta va començar a escriure les seves primeres obres. L'any 1939 es va veure obligada a exiliar-se a França i més tard l'any 1954 a Ginebra. Durant aquests anys va escriure les obres que la van tornar una de les autores catalanes més reconegudes i traduïdes de la literatura catalana al segle xx. L'any 1979 torna a Catalunya, i es va iinstal·la a Romanyà de la seva. L'any 1980 va guanyar el premi ciutat de Barcelona. Va morir el dia 13 d'abril de l'any 1983, a Girona per un càncer de pulmó

la plaça del diamant

resum de la novel·la

La novel·la narra la vida de la Natàlia, una jove Barcelonina que explica en primera persona la història que va esdevenir a Espanya als anys trenta. Ella és òrfena de mare i viu amb el seu pare. La història comença en un lloc real de Barcelona, el que dona nom aquesta novel·la, la plaça del Diamant. En una festa del barri en el qual viu, coneix al Quimet, un jove fuster que de seguida s'enamora d'ella, la vol convertir en la seva esposa i li posa el nom de Colometa. Ràpidament comencen una relació i se'n van a viure junts. Aviat ell es mostra possessiu i maltractador, però ella no fa res. Ell mateix decideix construir un colomer perquè un dia es va trobar un colom ferit i el va curar, tot i que és la Natàlia qui cuida als coloms. Poc després tenen dos fills en Toni i la Rita. Degut a la revolució i la instauració del democratica de la Segona república, Quimet, Mateu i Cintet (els seus amics) se'n van a la guerra. Van passant les setmanes i li comuniquen que el seu marit ha mort. A partir d'aquest moment, tot comença a empitjorar.Anaven Sense esperances pren la decisió de matar als seus fills i suïcidar-se. Però quan anava a buscar un aiguafort per tal de transcorri l'acció, el treballador de la botiga li ofereix un treball i aliments. A poc a poc es van enamorar, se'n van anar a viure junts i es van casar. Va passant el temps i tot va millorant, ella aconsegueix superar els seus traumes i la seva vida cada cop millora una mica mes

Fragment de l'obra Imatge que representi

L'olor de carn, de peix, de flors i de verdures es barrejava i, encara que no hagués tingut ulls, de seguida hauria endevinat que m'acostava a la plaça de vendre. Sortia del meu carrer, i travessava el carrer Gran, amb tramvies amunt i avall, grocs, amb campaneta. Amb el conductor i el cobrador amb vestits ratllats de ratlles fines que tot plegat feia gris. El sol venia tot sencer de la banda del Passeig de Gràcia i ¡plaf! per entre els rengles de les cases queia damunt de l'empedrat, damunt de la gent, damunt e les lloses dels balcons.

on esta la plaça del diamant?

# data[].attributes.body
El joc de l'àngel

# data[].attributes.body
El temps de les cireres

# data[].attributes.attachment_link.description
Montserrat Roig i Fransitorra neix a l’Eixample de Barcelona el 13 de juny de 1946. És filla de l’escriptor i advocat Tomàs Roig i Llop (Barcelona 1902-1987), que també escriu i està en contacte amb escriptors com Prudenci Bertrana i altres modernistes. Viu, doncs, des de molt petita, en un ambient familiar que li facilita el contacte amb la literatura. Es llicencia en Filosofia i Lletres a la Universitat de Barcelona. Encara estudiant, l’any 1966 participa en la Caputxinada, moviment de protesta de diversos intel·lectuals a Barcelona, abans del Maig Francès. Aquest mateix any es casa, amb tan sols vint anys; un matrimoni que dura només tres anys i que ella mateixa diu sovint “que vol oblidar”. Treballa en diferents feines editorials, entre les quals la de la confecció de la primera etapa de la Gran Enciclopèdia Catalana, i té el seu primer fill. En aquesta època guanya els primers premis literaris, com ara el dels Jocs Florals de Caracas, el de Sant Adrià i el de reportatges de Serra d’Or per a escriptors joves. Obté el premi Recull i, amb la narració guanyadora i un altre aplec escrit posteriorment (Molta roba i poc sabó...), obté el Víctor Català (1970), que li obre les portes a l’edició comercial.

# data[].attributes.attachment_link.description
És llicenciat en psicologia. Fa més de deu anys que està dedicat a la traducció literària ia la col·laboració editorial en diferents àmbits.

# data[].attributes.attachment_link.description
Dalmau desviant la mirada i fixant-se en les vaguistes que plantaven cara al tramvia. No. aquell dia res no feia pensar que la força pública ataqués les dones; ho pressentia, ho sabia. En Dalmau no va trigar a localitzar-les. A primera fila, per devant de totes, desafiant amb la mirada, com si aixo fos suficient per aturar el tramvia de la línia de Gràcia que pujava. En Dalmau va somriure. Què no havien d’aconseguir aquelles mirades?

# data[].attributes.body
Edurdo Mendoza

La Ciudad de los Prodigios

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
MI

GRANGENIALLY

FET PER ALEX

BIOGRAFIA DE L'AUTOR

EDUARDO MENDOZA

Eduard Mendoza i Garriga, més conegut com a Eduardo Mendoza (Barcelona, 11 de gener de 1943), és un escriptor català en llengua castellana. Es llicencia en Dret a la Universitat Autònoma de Barcelona, ​​i resideix a Nova York des del 1973 fins al 1982 on treballa com a traductor a l'ONU. Durant la seva estada a Nova York debuta amb La verdad sobre el caso Savolta (1975) obtenint el Premi de la Crítica el 1976, que, juntament amb El misteri de la cripta embruixada (1979)

RESUM DE LA NOVELA

LA CIUTAT DELS PRODIGIS

Onofre, un jove que arriba a Barcelona a la recerca de feina i s'instal·la a la pensió de Braulio, on la seva filla, li dóna suport. Desesperat per trobar feina, Onofre intenta tota mena d'oficis, ja que necessita diners . Mentre recorda el seu pare, que va emigrar a Cuba quan ell era petit, Delfina li ofereix una oportunitat laboral a través del grup anarquista Així, Onofre s'uneix a aquest moviment revolucionari. La seva primera tasca és repartir propaganda anarquista a prop de la Ciutadella.

FRAGMENT DEL'OBRA

LA CIUTAT DELS PRODIGIS

Gràcies a l'ajuda de la filla del seu propietari, Onofre aconsegueix un treball de repartidor de pamflets de propaganda anarquista i haurà de repartir-los a les proximitats de la Ciutadella,

¡GRacies

PER LA VOSTRA ATENCIÓ

# data[].attributes.body
La bogeria de Narcís Oller

# data[].attributes.attachment_link.description
Va nèixer el 10 d’agost de 1846 a Barcelona. Va ser un escriptor i advocat espanyol, que va cultivar el realisme i el naturalisme per adaptar-se després al modernisme de l’època. Va escriure la major part de les obres en català.Va morir el 26 de juliol de 1930 (83 anys).

# data[].attributes.body
Veus de mort als Encants Vells.  Sylvia Lagarda Mata

# data[].attributes.attachment_link.title
poema : el diumenge a montjuic | Genially

# data[].attributes.body
Veus de mort als encants vells

# data[].attributes.body
El unico hombre vivo de Mario Gómez

# data[].attributes.attachment_link.description
Mario Gómez Giménez és un escriptor nascut a Barcelona en 1984 a qui li agrada el gènere de terror. A més de ser un autor novell, compta amb una àmplia experiència en la lectura de moltes obres de terror, la qual cosa li ha permès millorar la seva pròpia escriptura. La seva primera novel·la, “L’únic home viu”, destaca per enfocar elements de supervivència de un món apocalíptic amb una trama política i conspiratoria.