# data[].attributes.body
på lige ovflade 50 newton

på skådt bakke 110 newton

# data[].attributes.headline
at rykke borger i seng med glidstykker 190 newton

# data[].attributes.subject
at rykke borger i seng med glidstykker 190 newton

# data[].attributes.body
Kraftens moment er et udtryk for belastningen på et område i kroppen ved en bevægelse. Det kan fx være et løft, som belaster den nederste del af ryggen.

En armbevægelse vil altid påvirke/belaste skulderleddet. Ved løft af en kasse vil belastningen være forskellig alt efter armenes position. Jo tættere kassen er på kroppen, desto mindre belaster kassens tyngde skulderleddet. Jo længere kassen holdes væk fra kroppen, desto mere tryk er der på skulderne.

# data[].attributes.body
Når man læner sig fremover. Tyngdekraften skaber en stor belastning (kraftens moment) på de nederste lændehvirvler af rygsøjlen. I denne stilling skal ganske få muskler i ryggen bære kroppen og dermed aflaste lændehvirvlerne. Er belastningen på lændehvirvlen for stor, kan det få alvorlige konsekvenser. Der kan opstå et tryk på nerven i rygsøjlen, det kaldes en diskusprolaps. Resultatet bliver voldsomme smerter og nedsat funktionsevne. Kraftens moment på rygsøjlen mindskes ved: at du arbejder med byrden tæt på kroppen, når du løfter på noget. at du arbejder med ret ryg i sikringsstilling, dvs. træk hagen ind, og spænd mave-, ryg- og ballemuskler. Ved at anvende korrekte arbejdsstillinger mindsker du belastningen (kraftens moment) på leddene. Det sker, ved at du anvender: de store musklers kraft (fx i lår og baller) knoglernes styrke (fx lårben) de stærke leds styrke (fx hofteled og knæled).Således er der mindst mulig belastning på kroppen og dens led.

# data[].attributes.body
Princippet om skråplan kan også anvendes i forhold til forflytning i sengen.

Hvis borgeren skal højere op i sengen, kan du hæve fodenden og sænke hovedgærdet lidt. På den måde opstår der et skråplan. Derved skal både du og borgeren bruge mindre energi på forflytningen. OBS: Vær opmærksom på, at denne teknik også øger blodtilstrømningen mod hovedet og dermed blodtrykket i borgerens hjerne.

Skal borgeren stå ud af sengen, kan hovedgærdet hæves. Det skrå plan gør det lettere for borgeren at sætte sig op i sengen. Når han sidder halvt op, arbejder han mindre mod tyngdekraften og bruger mindre energi,

# data[].attributes.body
Sliskens længde er afgørende for, hvor meget kraft der skal anvendes for at skubbe kørestolen opad.

Er slisken meget kort, skal du bruge meget energi på at trække eller skubbe kørestolen op.

Er slisken længere, skal du bruge mindre energi på at trække eller skubbe kørestolen op.

# data[].attributes.body
Princippet om skråplan kan også anvendes i forhold til forflytning i sengen.

Hvis borgeren skal højere op i sengen, kan du hæve fodenden og sænke hovedgærdet lidt. På den måde opstår der et skråplan. Derved skal både du og borgeren bruge mindre energi på forflytningen. OBS: Vær opmærksom på, at denne teknik også øger blodtilstrømningen mod hovedet og dermed blodtrykket i borgerens hjerne.

Skal borgeren stå ud af sengen, kan hovedgærdet hæves. Det skrå plan gør det lettere for borgeren at sætte sig op i sengen. Når han sidder halvt op, arbejder han mindre mod tyngdekraften og bruger mindre energi,

# data[].attributes.body
Når du anvender vægtstangsprincippet, udnytter du, at den kraft, du skal bruge til et arbejde, er afhængig af dit arbejdsredskabs længde.

Jo længere vægtstangen er, desto mindre kraft skal der bruges til forflytningen, Når du bruger en vægtstang, overfører du kraften fra den yderste del af stangen til genstanden.

Det kræver flest kræfter at anvende en kort stang.

Det kræver færrest kræfter at anvende en lang stang.

# data[].attributes.body
Ved forflytninger kan du anvende vægtstangsprincippet, når en borger skal vende sig fra ryggen og om på siden.

Ønsker borgeren fx at dreje om på sin venstre side, skal du stå på hans venstre side.

Bed borgeren om at bøje sit højre ben.

Tag fat med din højre hånd i borgerens højre hånd.

Borgeren trækker sig nu om på siden ved at trække i din arm.

Tryk samtidig let på borgerens bøjede venstre ben med din højre hånd. Derved bruger både du og borgeren forholdsvis få kræfter, og du får en minimal belastning på din krop. Samtidig får borgeren mulighed for at deltage aktivt og træne sine muskler.

# data[].attributes.body
Mange skader på bevægeapparatet opstår pga. travlhed og manglende overvejelser om arbejdsstillinger. Arbejdsstillinger må ikke overbelaste din krop – de skal i stedet forebygge arbejdsskader. viser grundelementerne i gode arbejdsstillinger

# data[].attributes.body
Vores krop er skabt til, at vi går oprejst.

Vi sparer energi ved at gå på to ben. Rygsøjlens svaj skaber mobilitet fra side til side.

Lårbensknoglen sikrer, at kroppens vægt ikke tynger, men derimod "glider" ned mod jorden.

Ved den oprejste gang bevæger tyngden og vægten sig lodret ned – lige fra hoved til brystkasse til bækken til ben til fødder. Derfor er den oprejste gang ikke blot energibesparende; den sikrer også mindst mulig belastning af leddene.

Bevægelser, som ikke følger det naturlige bevægemønster, og som har ekstra tyngde, kan medføre ledproblemer og smerter pga. øget tryk og belastninger.

Ved buk fremad som i en ret vinkel, vil tyngdekraften trække så meget ekstra i kroppen, at rygmuskulaturen ikke kan holde rygsøjlen. Det er kun senerne fra bækkenet, som holder. Derfor vil der opstå et voldsomt tryk og belastning af:

de nederste hvirvler i rygsøjlen

senerne fra bækken til ryg

hofteleddet

benets muskler.

# data[].attributes.body
Hvis du gnider håndfladerne mod hinanden, opstår der varme. Det skyldes den modstand, der er mellem hændernes flader. Gnidningsmodstand kaldes også for friktion.

Modstanden er bestemt af, hvor stor kontakten er mellem to overflader.

Jo mere kontakt, desto større gnidningsmodstand er der ved træk eller skub.

Jo mindre kontakt, desto mindre gnidningsmodstand er der ved træk eller skub. Tyngdekraften trækker i kroppen, og derfor opstår der kontakt med underlaget. Derfor er der altid en vis modstand ved forflytning, fx i sengen eller i stolen.

Ved forflytninger er det ofte en fordel at nedsætte gnidningsmodstanden. Men du vil også stå i situationer, hvor det i stedet er nødvendigt at øge den.

Gnidningsmodstanden er mindst ved: tørre overflader, fx stof, huden osv. glatte overflader, fx plast. Våde flader som fx gulve og fliser kan i visse tilfælde også blive meget glatte. Ved forflytninger kan du mindske gnidningsmodstanden ved hjælp af: glidestykker, som placeres under borgerens tyngdepunkter.

glidebræt/stykke, som kombineres med en let skråning, fx fra seng til kørestol. Når du lægger et glidestykke dobbelt under borgeren, vil den ene flade følge borgeren, mens den anden flade rører ved underlaget. Herved bliver gnidningsmodstanden mindre, da der er kontakt mellem to glatte overflader.

Ved for stor gnidningsmodstand (friktion) under en forflytning kan der opstå træksår. Det skyldes, at huden pga. den store modstand hænger fast i underlaget. Derved bliver fx hud- og muskellag revet fra hinanden på det sted. Træksår kan være dybe og meget smertefulde.

# data[].attributes.body
Gnidningsmodstanden er større ved: - --

fugtige overflader, fx våde lagener eller fugtig hud.

På våde overflader, fx et gulv, kan vand derimod mindske gnidningsmodstanden, så der bliver mere glat.

ru overflader som fx asfalt, ru fliser osv.

Ved forflytninger kan du øge gnidningsmodstanden ved hjælp af: skumgummiklude under borgerens fødder.

Skal borgeren længere op i sengen, kan du placere skumgummiklude mellem hans fødder og madras Derved opstår der:

øget gnidningsmodstand mellem fødder og madras

et bedre afsæt mod underlaget mindre risiko for at glide mod underlaget (fx lagenet).

Ved forflytning af borger i sengen er det bedre at trække end at skubbe, da:

at træk resulterer i en lille bevægelse opad (væk fra underlaget), og derved bliver friktionen mindre.

et skub resulterer i en bevægelse nedad (mod underlaget), og derved bliver friktionen større.