# data[].attributes.body
Reflexió grupal proposta jornades esportives

Després de realitzar la nostra activitat a les jornades, volem compartir la nostra auto-avaluació així com la nostra experiència i possibles propostes a millorar.

D’una banda, considerem que l'activitat ha fomentat la col·laboració, la resolució de problemes i la diversió en un entorn actiu i dinàmic. Al ser una activitat no competitiva, ha afavorit el treball en equip i la superació dels reptes de manera conjunta.

Per l’altra, totes les membres del grup ens hem sentit molt còmodes durant tot el procés de planificació i dinamització de l’activitat, i hem observat com els participants han gaudit de l'experiència, mostrant-se motivats per superar cada estació. Creiem que hem mantingut un ambient positiu i de suport mutu, el que ha afavorit la interacció i la cooperació entre els membres dels equips.

La diversitat de desafiaments físics i mentals ha estimulat diferents habilitats i ha contribuït a la diversió en l'aprenentatge. Malgrat això, reconeixem que hauria estat ideal disposar de més temps per organitzar els grups tal com havíem previst inicialment. A més, com a proposta de millora, ens hauria agradat tenir més temps per una fase de reflexió final més extensa, on els participants puguin compartir les seves impressions, experiències i idees per millorar en futures ocasions.

Considerem que aquesta activitat podria ser una bona proposta per a l'Educació Primària, ja que promou valors com la cooperació, el treball en equip i la resolució de problemes d'una manera divertida i motivadora. Tot i que sempre hi ha aspectes a millorar, en general, creiem que ha estat una experiència enriquidora i satisfactòria.

# data[].attributes.body
Les jornades lúdiques han estat una experiència excepcional que em va captivar des del primer moment. Els jocs i activitats plantejades van ser extremadament originals, i això va omplir la meva motxilla d'idees noves i creatives. Va ser emocionant participar en jocs que, tot i estar inicialment dissenyats per a adults, podrien adaptar-se perfectament per a futurs alumnes.

La diversió i l'enginy dels jocs no només van aconseguir mantenir-nos entretinguts, sinó que també van estimular la nostra imaginació i la nostra capacitat d'adaptació. A través d'aquests jocs, vaig poder experimentar noves maneres d'enfocar l'aprenentatge i la dinàmica de grup, aspectes essencials en la formació pedagògica.

Quant a la nostra dinamització del grup, estem molt satisfetes amb el resultat general. Hem percebut que les activitats van ser ben rebudes i que van agradar als participants. A més, hem après l'importància crucial de la gestió del temps i de la claredat en les explicacions d'activitats. Aquesta experiència ens ha mostrat com una bona planificació i comunicació poden fer una gran diferència en la forma com es perceben i s'aprecien les activitats proposades.

En resum, les jornades lúdiques no només van ser una font de diversió i entreteniment, sinó també una valiosa oportunitat per créixer personalment i professionalment en l'àmbit educatiu.

M'han deixat amb una sensació de satisfacció i amb ganes d'explorar més a fons les possibilitats creatives i innovadores en la planificació d'activitats per a futurs estudiants i m'ha semblat molt útil del meu futur com a docent.

# data[].attributes.body
Avui hem dedicat la sessió a l'orientació, explorant aquesta activitat complexa que implica situar-se en l'espai, saber on som i cap a on hem d'anar. Hem discutit diversos aspectes clau sobre què significa orientar-se i els beneficis associats:

Orientar-se no és només trobar el camí, sinó també connectar-se amb l'entorn que ens envolta, ja sigui la natura, la ciutat, el barri o l'escola. Això fomenta el contacte directe, el coneixement i el respecte cap al medi ambient.

A més, l'orientació facilita un treball interdisciplinari, integrant matèries com la geografia, les matemàtiques, la física, i fins i tot la història i la biologia.

Promou també el treball en equip quan es realitza en grups, ja que fomenta la cooperació i la col·laboració entre els participants. En cas d'activitat individual, potenciarà l'esforç personal i la responsabilitat individual, essencials per al creixement personal dels alumnes.

A més de ser educativa, l'orientació també pot ser una activitat recreativa i lúdica, oferint diversió als participants. A més, pot tenir una dimensió competitiva que resulta molt motivadora per als esportistes.

Físicament, l'orientació implica un esforç continuat, ja que exigeix resistència física, així com habilitats mentals com la interpretació de mapes i l'ús de materials com la brúixola o el GPS.

En termes pràctics, hem considerat diverses propostes com jocs o gimcanes d’orientació per a l'aprenentatge inicial, o curses d’orientació organitzades per la Federació d’Orientació, que ofereixen un nivell més alt de competència i desafiament.

Quant als llocs on es pot practicar, hem discutit una progressió des d'entorns més controlats com l’aula i el gimnàs, fins a l’escola i el seu entorn, el poble o ciutat, i finalment, llocs més complicats com el bosc. Aquesta progressió permet als alumnes desenvolupar les seves habilitats gradualment i de manera segura.

Per orientar-se, hem explorat diverses estratègies que inclouen tant referents naturals com muntanyes, rius o arbres, com referents artificials com mapes, brúixoles i GPS.

Hem revisat diferents tipus de recorreguts com circuits lineals (d'un punt A a un punt B), tancats (amb sortida i arribada al mateix punt) i radials (amb múltiples punts d'interès que parteixen d'un punt central).

En l'orientació, les senyalitzacions són essencials. Poden ser visuals, com cintes, fites, o codis de fletxes amb guix o pintura. També hem destacat la importància de diverses formes de senyalització adaptades a les necessitats específiques de cada recorregut i entorn.

Finalment, un element clau que hem subratllat avui és la seguretat en les activitats d'orientació. Aquest aspecte és fonamental per garantir que els participants puguin gaudir de l'activitat de manera segura i controlada.

# data[].attributes.attachment_link.title
Full de registre Jornades Lúdico-didàctiques.pdf

# data[].attributes.body
Avui hem preparat les jornades lúdiques. Originalment, teníem planificada una activitat d'orientació a l'aire lliure, però a causa de la pluja, hem hagut de canviar els plans i adaptar-nos a les circumstàncies. Això m'ha recordat la importància de tenir sempre un pla B, especialment quan es tracta d'activitats que depenen de factors externs com el temps. Com a futura docent, és fonamental ser capaç de reaccionar ràpidament i ajustar les activitats per assegurar que els estudiants segueixin tenint una experiència educativa enriquidora tenint sempre un pla B.

Ser docent implica molt més que simplement seguir un pla establert. És crucial tenir la capacitat d'improvisar i adaptar-se a les necessitats dels estudiants i les condicions del moment. Aquesta experiència m'ha ajudat a comprendre que la flexibilitat i la creativitat són habilitats essencials per a un educador. També m'ha fet veure la importància de la planificació detallada, no només per garantir que les activitats es desenvolupin sense problemes, sinó també per assegurar que siguin significatives i beneficioses per als estudiants.

A més, pel que fa a la preparació de l'activitat de les jornades esportives en grup, he gaudit molt i he après molt. Ser docent implica tenir una planificació acurada i no només transmetre continguts i coneixements, per tant, és important aprendre a planificar l'activitat, saber quins materials és necessiten i dividir el temps per omplir la sessió i que sigui completa.

# data[].attributes.body
La lectura de les pàgines 31-43 del llibre L'ESPORT FORMATIU: Un llibre de club per a entrenadors, pares, aficionats i jugadors tracta sobre la relació entre cooperació i competició en l'àmbit esportiu, especialment en el context de l'esport formatiu.

Jacques Delors destaca la necessitat de cooperació dins de la Unió Europea per superar les seves debilitats, mentre que Paul K. Townsend ressalta l'equilibri entre competitivitat i col·laboració com a clau per al progrés en la física. Aquest equilibri també és aplicable a l'esport, on la cooperació entre membres d'un equip és essencial per assolir objectius comuns, però la competitivitat és necessària per estimular el desenvolupament personal i la superació.

La cooperació en l'esport fomenta valors essencials com el treball en equip, la solidaritat, el respecte i l'ajuda mútua. Quan els jugadors treballen junts per assolir objectius comuns, es crea un entorn de suport on poden confiar els uns en els altres i enfortir les seves relacions interpersonals. Aquest tipus de dinàmiques grupals contribueix a desenvolupar habilitats socials importants i a crear un sentit de pertinença al grup.

D'altra banda, la competència també té beneficis significatius. Estimula la millora contínua i l'esforç per assolir el millor rendiment possible, augmentant així la motivació i l'interès dels jugadors per l'esport. A més, ajuda a desenvolupar la resiliència i la capacitat de gestionar la pressió i les derrotes, habilitats molt valuoses tant dins com fora del camp de joc.

L'esport formatiu ha de trobar un equilibri entre cooperació i competència per maximitzar els beneficis de tots dos aspectes. Una competència excessiva pot generar estrès, ansietat i rivalitat destructiva, mentre que una cooperació excessiva pot reduir l'impuls de millora individual. Per això, és fonamental crear un entorn on la cooperació sigui imprescindible per assolir objectius esportius, però sense deixar de banda la competició com a eina motivadora.

Algunes estratègies per fomentar aquest equilibri inclouen la creació de dinàmiques de grup on la cooperació sigui clau, utilitzar la competició de manera positiva i constructiva, ensenyar als jugadors a veure els rivals com a companys que ajuden a millorar, i reforçar tant els èxits individuals com els col·lectius, destacant la importància de l'esforç conjunt.

En conclusió, la lectura subratlla que tant la cooperació com la competició tenen un paper crucial en l'esport formatiu. La clau és trobar un equilibri que permeti als joves esportistes desenvolupar-se plenament tant a nivell personal com esportiu.

# data[].attributes.body
Les pauses actives en el context representen una estratègia essencial per a promoure una salut integral que va més enllà de l'aprenentatge acadèmic. En un món cada cop més dominat per la tecnologia i els hàbits sedentaris, la incorporació d'aquests moments d'activitat física a la jornada escolar ajuda a contrarestar els efectes negatius de la inactivitat. A més, trobem que hi ha alumnes que poden estar angoixats d'estar asseguts a la cadira fent tasques dificultoses i necessàries de la concentració, aquesta estona per a ells és saludable i dinàmica, poden tornar al que estaven fent amb més força.

El moviment no només beneficia el cos sinó també la ment. Els nens que participen en pauses actives tenen una major capacitat de concentració i un millor rendiment acadèmic. Aquesta relació entre activitat física i capacitats cognitives subratlla la importància de considerar la salut física com un pilar fonamental en el desenvolupament integral dels alumnes.

A més, considero que les pauses actives fomenten un ambient escolar més cohesionat. Quan els nens es mouen junts, riuen i participen en activitats de grup, es creen vincles socials que són crucials per al seu desenvolupament emocional i social. A més, es crea acceptació i autoestima, perquè l'alumnat s'obre i es treu timideses. Aquesta cooperació i interacció contribueixen a un clima escolar positiu, on els alumnes se senten més motivats.

Des d'una perspectiva de salut pública, implementar pauses actives és una inversió a llarg termini. Els hàbits saludables adquirits durant la infància sovint perduren en l'edat adulta, la qual cosa pot reduir la prevalença de malalties cròniques associades amb el sedentarisme, com ara l'obesitat, la diabetis i les malalties cardiovasculars.

Les PASI no només ajuden a millorar la salut física dels nens, sinó que també potencien el seu rendiment acadèmic, desenvolupament emocional i cohesió social. La seva integració a les escoles és, per tant, una aposta segura per a la formació d'individus més complets i saludables.

# data[].attributes.body
M'ha semblat molt interessant conèixer aquest projecte plantejat per l'agència de salut pública de Catalunya. El programa té com a objectiu principal reduir el temps d’inactivitat dels alumnes durant l’horari escolar, a través d’un augment de l’activitat física a l’aula. Tanmateix, busca millorar el rendiment acadèmic i el benestar físic i psicològic de l’alumnat mitjançant la utilització d’activitats físiques a l’aula que contribueixin a aconseguir els objectius i estàndards d’aprenentatge en totes les àrees.

Les activitats del programa s’adrecen a tot l’alumnat d’educació infantil i educació primària. Els docents d’aquestes etapes són els professionals idonis per desenvolupar les diferents activitats a l’aula.

Aquest projecte és innovador i essencial, ja que reconeix la importància de l’activitat física en el desenvolupament integral dels infants. Incorporar més moviment dins l’horari escolar no només contribueix a una millor salut física, sinó que també pot tenir un impacte positiu en el rendiment acadèmic. Està demostrat que l'activitat física pot millorar la concentració, reduir l’estrès i augmentar el benestar emocional, factors que són claus per a l’aprenentatge efectiu.

A més, la formació dels docents per integrar aquestes activitats dins del currículum escolar és un pas necessari per garantir l’èxit del programa. Amb els professors adequadament preparats, les activitats físiques es poden aplicar de manera efectiva i segura, convertint-se en una eina pedagògica valuosa.

En conclusió, aquest projecte té el potencial de transformar l’experiència educativa dels infants, fent-la més dinàmica i saludable, i demostrant un compromís amb el seu desenvolupament integral.

Estic molt agraïda per haver-nos donat l'oportunitat de conèixer aquest projecte i haver fet una PASI amb les meves companyes.

# data[].attributes.body
El que més em va agradar de la sessió va ser la manera en què aquesta activitat de crear una PASI fomentava la cooperació i la interacció entre les meves companyes . A més de la diversió i la creativitat, ens vam adonar de com de ràpidament canvia l'ambient quan tothom es mou i es diverteix junts. Fer les pauses actives no només ens van ajudar a desconnectar amb els treballs que teníem per aquesta semana sinó que també van augmentar la nostra energia i concentració per a la resta de reptes que teníem. Per tant, podem dir que vam connectar amb els infants d'educació primària que es poden sentir aclaparats per les feines que tenen o pel grau de concentració que han de tenir en determinats aspectes.

Aquesta experiència em va fer veure clarament els beneficis de les pauses actives i em va inspirar a voler aplicar-les quan sigui professora. Crec fermament que aquestes petites dosis de moviment poden tenir un gran impacte en el benestar i l'aprenentatge dels alumnes.

Pel que fa a la PASI que vam crear les meves companyes i jo, crec que va ser molt encertada i dinàmica, a més, la cançó Madre Tierra ens va animar molt i vam treballar cooperativament i col·laborativament per tal de crear una PASI que ens motivés.

En definitiva, la sessió amb les meves companyes va ser molt enriquidora i m'ha proporcionat idees pràctiques i concretes per al meu futur professional.

# data[].attributes.body
M'ha semblat molt interessant poder veure les diferents PASI que havien fet els companys. Aquesta experiència ha estat molt enriquidora per a mi, ja que m'ha permès aprendre de les seves idees i enfocaments, i segur que serà molt útil per a la meva futura docència. La diversitat de les PASI em va inspirar i em va donar una visió més àmplia de les possibilitats de cançons, passos, dinàmiques i moviments que es poden fer.

A més, aquesta experiència m'ha fet adonar de la importància de la col·laboració i l'intercanvi d'idees entre professionals de l'educació. Compartir les nostres PASI no només ens enriqueix a escala individual, sinó que també contribueix a la millora contínua de la qualitat educativa. Estic convençut que aquesta pràctica de compartir i aprendre dels altres serà un pilar fonamental en el meu desenvolupament com a docent.

# data[].attributes.body
Abans de realitzar aquesta sessió d'educació física vaig veure els vídeos proposats. En els videos vaig poder veure la dinàmica dels jocs cooperatius i saber quina és l'estructura dels reptes cooperatius: "Pensa, comparteix i actua". A més, els aprenentatges que aporten els reptes cooperatius són diversos, ja que l'alumnat pot adquirir aptituds cognitives, motrius i socials, ja que el fet que siguin cooperatius incentiva a què tothom ho passi bé i es creïn xarxes i relacions socials basades des del respecte i un objectiu comú.

Per una banda, vaig trobar molt interessant que hi hagués un vocabulari propi per fer els reptes cooperatius, per exemple:"cacafio" que vol dir que s'han fet trampes o que no s'han representat les normes. Considero que això fa que la dinàmica del grup sigui més propera i cooperativa, per tant, facilita una dinàmica respectuosa i sense trampes.

Per una altra banda, un altre aspecte que vaig trobar interessant és que els Reptes Físics Cooperatius s'avaluen tant per equips com el docent.

A més, hi ha l'organització Formigues Cooperatives que vetlla per compartir aquesta metodologia o dinàmica i a més, són els infants que fan els reptes i posteriorment, es pengen en una web on es comparteixen els diferents reptes de les escoles que participen en aquest projecte.

En conclusió, podem dir que els Reptes Físics Cooperatius són jocs cooperatius, però que poden aportar aprenentatges més significatius, ja que són més complexes, són cooperatives i compta amb una metodologia inclusiva.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El projecte REPTES Cooperatius és un projecte telemàtic que pretén introduir a infants i mestres en la pedagogia de la cooperació a l'educació física a través dels REPTES FÍSICS COOPERATIUS

El projecte es desenvolupa en català i des de l'àrea d'educació física, però requereix la participació de la competència digital, la competència oral i la competència d'expressió escrita.

# data[].attributes.attachment_link.title
Reptes Cooperatius Educació Física - Formigues Cooperatives

# data[].attributes.attachment_link.description
El projecte REPTES Cooperatius és un projecte telemàtic que pretén introduir a infants i mestres en la pedagogia de la cooperació a l'educació física a través dels REPTES FÍSICS COOPERATIUS El projecte es desenvolupa en català i des de l'àrea d'educació física, però requereix la participació de la competència digital, la competència oral i la competència d'expressió escrita.

# data[].attributes.body
La sessió d'avui ha sigut molt interessant, hem practicat l'Acroesport, a l'institut ja havia fet aquesta activitat, però tornar-la a fer m'ha permès tenir una nova mirada sobre aquesta, una mirada com a futura docent.

L'acroesport permet la cooperació i la col·laboració, dos aspectes imprescindibles perquè l'aprenentatge de l'alumnat sigui vivencial i significatiu.

L'Acroesport és una disciplina esportiva que es caracteritza per promoure l'acrobàcia i la coreografia amb suport musical. Considero que és de les millors maneres per tal de treballar l'expressió corporal i artística, a més, pot suposar un repte pels alumnes. De fet, haver creat les diferents figures amb les meves companyes ha suposat un repte gratificant. Hem començat amb les figures més senzilles i hem continuat amb d'altres on hi havia un nombre elevat de companys i on s'havia de tenir més clar quin seria el rol de cadascú.

Hi havia companys que eren el portor, l'àgil o l'ajudant. Concretament, jo he acostumat a ser portor i ajudant, però també he provat de ser àgil. Crec que és molt positiu que hi hagi diferents rols, ja que tothom es pot sentir partícip de les figures o piràmides que es creen.

A més, és una disciplina que obliga al fet que hi hagi comunicació, ja no només pel perill que pot suposar que no hi hagi comunicació quan s'estan fent les figures, pel fet que ens podem fer mal, sinó perquè és positiu reforçar la comunicació amb els teus iguals, de tal manera que es crea un vincle afectiu positiu i confiança.

# data[].attributes.body
Fer un repte personal relacionat amb l'educació física m'ha fet adonar que necessitava tornar a fer esport. Com bé explico al vídeo, portava bastant anys sense practicar el ball i començar sessions de Zumba ha estat una decisió que ha millorat la meva salut i condició física. Estic tornant a adoptar un hàbit saludable i positiu com és l'esport, i és gratificant veure com el ball m'està ajudant a desconnectar i sentir-me més activa.

Vaig començar a principis de març, però ja noto canvis en el meu benestar personal.

La importància del moviment i conèixer el meu cos s'ha destacat amb les sessions de Zumba, ja que em permeten explorar els meus límits físics i millorar la meva consciència corporal. Ballar també és una forma d'expressió corporal i emocional que em permet alliberar-me.

Reactivar aquest hàbit saludable ha estat revitalitzant. No només milloro la meva condició física, sinó que també estic beneficiant la meva salut, la força muscular i la flexibilitat.

Desconnectar durant les sessions de Zumba és una experiència renovadora. Em permet deixar de banda les preocupacions i recarregar les meves energies, ajudant-me a mantenir un equilibri saludable a la vida diària.

El repte està sent un camí gratificant que em permet connectar amb el meu cos i gaudir del procés de millora física i emocional. Puc dir que continuaré ballant i gaudint dels beneficis d'aquesta experiència!

# data[].attributes.body
Hola!

Soc l'Anna Vallet, estudiant d'educació física en l'educació primària. Amb aquest blog obro la meva carpeta d'aprenentatge de l'assignatura. Tinc ganes de fer aquesta assignatura, connectar-me una altra vegada amb l'esport, el moviment i l'expressió corporal. Per tal d'obrir la carpeta, començaré amb una breu introducció sobre com em sento i què penso de l'educació física.

L'educació física no només és practicar esport i jocs, l'educació física és adquirir hàbits saludables, conèixer el cos i saber expressar-se a través d'ell, és a dir, saber percebre i tenir la imatge del propi cos.

A vegades, hi ha persones que acostumen a relacionar l'educació física amb experiències negatives. Crec que cap infant ha de partir aprenent. L'alumnat té el dret de jugar i de passar-ho bé mentre aprèn i fa esport. Com a futura docent, crec que s'hauria de donar importància a què l'alumnat gaudeixi de l'esport, de guanyar hàbits saludables i de comprendre que l'educació física permet relacionar-se amb l'entorn, les persones i amb un mateix.

Començo l'assignatura i la carpeta d'aprenentatge amb moltes ganes de gaudir, aprendre, descobrir noves dinàmiques i idees i cooperar amb els meus companys. Estic molt motivada per continuar seguint el meu camí per poder arribar a ser docent i començar aquesta assignatura, que és la primera vegada que la tractem al grau.

# data[].attributes.body
La sessió d'avui ha sigut molt interessant i enriquidora, fer les dinàmiques cooperativament i amb l'oportunitat de poder-ho complicar amb l'antifaç ha estat inspirador perquè l'alumnat també pot fer aquest exercici. L'activitat és complementària a la part teòrica dels vídeos i els qüestionaris. Poder avaluar-nos i treballar cooperativament és essencial pel nostre futur treball i per la vida mateixa, hem de ser crítics, col·laborar amb els companys, ajudar-nos, pensar estratègies per aconseguir el millor resultat i sempre poder fer una autoavaluació per assolir resultats positius.

Els reptes cooperatius fomenten l'habilitat de treballar en equip. Enfrontar desafiaments físics requereix una coordinació estreta i una comunicació efectiva entre els membres del grup. Aprendre a col·laborar de manera activa i a valorar les contribucions de cada persona és imprescindible.

A més, participar en reptes cooperatius ajuda a establir relacions positives entre els estudiants. La necessitat de confiar en els companys i de resoldre problemes reforça les habilitats socials i la confiança en els companys i en un mateix.

Són una manera efectiva d'inculcar valors com la solidaritat i la responsabilitat. Treballar junts per aconseguir un objectiu comú, significa que els estudiants han d'aprendre que és important i posar les necessitats del grup per sobre de les individuals i de respondre a les expectatives del col·lectiu.

Finalment, aquests reptes promouen l'aprenentatge experiencial. Les situacions pràctiques i interactives ofereixen una comprensió més profunda dels conceptes com l'estratègia, la planificació i la presa de decisions en un context físic, que pot ser aplicable en altres àmbits de la vida.

# data[].attributes.body
Quan vaig començar al març em vaig trobar que la majoria de les persones que estaven apuntades feia molts anys que ho feien amb la professora. Tanmateix, em vaig sentir molt acollida i motivada per aprendre'm els balls i complir el meu repte. Crec que és molt positiu que com a futures docents eduquem als alumnes a través de reptes, ja que és gratificant anar treballant-se el camí per poder assolir el repte. En el meu cas, reconnectar amb el ball i guanyar un hàbit saludable.

# data[].attributes.body
L'educació física en l'actualitat ha adquirit una importància significativa en el marc educatiu i quotidià. A mesura que la nostra societat avança cap a un estil de vida més sedentari, l'educació física juga un paper crucial en promoure la salut i el benestar de les persones i alumnat. A més, l'esport suposa un dels entreteniments més populars, a través de les xarxes de comunicació podem veure diferents esports i, per tant, podem dir que la nostra societat està acostumada a l'esport, a socialitzar a través d'ell i a moure'ns.

Considero que el moviment i l'educació física poden aportar molts beneficis a l'alumnat. Una de les funcions clau del moviment és la promoció de la salut mitjançant l'activitat física regular, mantenint el benestar i prevenint malalties derivades de la inactivitat. A més, les activitats físiques ofereixen plaer i diversió als estudiants, millorant l'estat d'ànim i afavorint el benestar emocional. L'exercici físic també té la capacitat de permetre alliberar emocions i tensions, millorant l'equilibri emocional i reduint l'estrès i l'ansietat, que actualment, cada vegada pateix més l'alumnat. L'esport és una forma de comunicació no verbal. Tanmateix, l'educació física no només és una forma de fer treball introspectiu, també ajuda a socialitzar, ja que promou la interacció social i l'empatia entre els estudiants.

Són molts beneficis el que aporten l'educació física, dona als alumnes l'oportunitat de jugar, passar-ho bé, adquirir hàbits saludables i socialitzar i conèixer.

# data[].attributes.body
La capoeira és un art marcial afrobrasiler que combina elements de dansa, música, acrobàcies i joc corporal. Té profundes arrels en la història i cultura afrodescendent del Brasil, desenvolupant-se originalment entre les comunitats d'esclaus africans al país durant el període colonial.

A més de ser una forma d'autodefensa, la capoeira té un significat cultural i social profund. Durant la seva història, la capoeira ha estat utilitzada com una eina de resistència i expressió cultural per part de les comunitats afrobrasileres, permetent la preservació de tradicions i valors transmesos a través de generacions.

A l'article "Capoeira en la escuela Afirmación de la negritud brasileña" trobem explicat que la capoeira en el context escolar pot ser una gran eina educativa i d'apoderament. Des de les primeres classes, en presentar la història i moviments de la capoeira, s'estableix un vincle amb la cultura corporal, permetent, així, una participació activa dels estudiants i moviments que aprofundeixen en l'expressió corporal.

Els estudiants, practicant capoeira participen en jocs corporals que representen la resistència i l'alliberament d'esclaus de l'època, mentre aprenen moviments tradicionals de la capoeira que són tant físics com simbòlics.

A més, en aquest tipus d'activitat o dinàmica, es tracten altres cultures, això permet que l'alumnat amplii la mirada i s'abordi qüestions d'identitat i discriminació, deixant de banda prejudicis. L'alumnat a través de la capoeira s'involucra a desafiar estereotips i promoure una apreciació més completa de la diversitat etnicocultural.

Per tant, la capoeira pot ser una activitat física i una eina educativa que compleix amb objectius amplis d'inclusió i consciència social. Al final d'aquestes experiències, els alumnes no només adquireixen habilitats físiques, sinó que també enforteixen la seva identitat i comprensió de la història i la cultura, acceptant i respectant a tothom. Incorporar la capoeira en sessions d'educació física promou la diversitat i el respecte, sent una forma antiracista i formant alumnes amb valors positius.

# data[].attributes.body
Reflexió Article: " ¿Cómo enseñar que lo más importante no es ganar?

Sovint s'observa un enfocament obsessiu a guanyar costi el que costi per part de clubs, entrenadors i pares, la qual cosa reflecteix una pobresa de valors i ensenyament en la nostra societat.

L'esport hauria de ser vehicle per a la formació integral dels alumnes.

És cert que promoure una certa competitivitat i buscar resultats és interessant per a exigir el màxim esforç d'un mateix, però no hauria de ser l'objectiu principal. En practicar un esport, es posa a prova el coneixement d'un mateix i s'ha de fomentar el respecte pels companys, les normes i mantenir sempre present l'educació i les bones formes, evitant els tractes irrespectuosos i intentant autoregular-se.

M'ha semblat molt interessant el codi de comportament proposat per Jon Reca, que és entrenador de juvenils d'un club de rugbi. Ell destaca la importància del joc net i el respecte en l'esport, especialment entre pares, familiars i espectadors. Aquestes recomanacions són fonamentals per a promoure un ambient positiu i constructiu en les competicions esportives, però considero també que això s'ha d'aplicar tant a les sessions d'Educació física com a l'hora del Pati, Jocs com el futbol acostumen a crear problemàtiques. Com a futura docent, crec que s'ha de fomentar a les famílies que l'alumnat ha de respectar i compartir una estona positiva quan es practica esport. Ja que, si a l'escola es fomenten valors positius, però després les famílies no representen els coneixements i valors que s'adquireixen a l'aula, el treball previ amb l'alumnat no té un impacte positiu i eficiència.

# data[].attributes.body
El projecte del Reciclajoc ha estat una experiència molt interessant i trobo que ens ensenya que no necessitem molt material per provar de fer noves dinàmiques i jocs. L'alumnat ha de tenir el dret i l'oportunitat de jugar tot i que el centre on estiguem no tingui molt material. A més, donar-li una segona vida a material que aniria a les escombraries és molt gratificant i realment estem aplicant valors molt positius com la sostenibilitat, la reutilització i la cura pel medi ambient.

Per tant, podem dir que pels futurs docents l'ús de material reciclat és molt important. No només ens permet ser més respectuosos amb el medi ambient, sinó que també ens anima a ser creatius i aprofitar els recursos que tenim a mà.

Posteriorment, veure com els nostres companys d'aula gaudeixen dels jocs creats és gratificant i enriquidor.

Inicialment, la Clàudia i jo vam considerar desenvolupar un joc de tres en ratlla, però vam saber que hi havia altres alumnes que havien proposat aquest joc. Per tant, vam decidir utilitzar el material reciclat que ja havíem creat i vam adaptar-ho per crear un joc d'anelles i bolos.

# data[].attributes.body
El que més em va impressionar de l'acroesport és com aquesta activitat no només fomenta el desenvolupament físic, sinó també habilitats socials i emocionals molt importants. Vaig veure com, a mesura que ens anàvem familiaritzant amb les tècniques i guanyant confiança els uns amb els altres, augmentava la nostra capacitat per a treballar conjuntament i superar reptes.

Aquesta experiència serà significant pel meu futur com a professora. Em va fer veure com activitats com l'acroesport poden ser una eina per a l'educació integral dels nens. No només els ajuda a millorar la seva condició física, sinó que també els ensenya valors com la confiança, el treball en equip i la perseverança.

M'encantaria introduir l'acroesport a les meves futures classes o inclús a l'espai, ja que crec que pot ser una activitat de lleure i on s'ensenya que hi ha perills, però que s'ha d'intentar abordar-los a través de la comunicació i bons hàbits, com per exemple mantenir una bona postura. Crec que és una manera molt interessant i divertida d'ajudar els nens a desenvolupar-se completament.

A més, veig que aquesta activitat té el potencial de crear un ambient de classe més cohesionat i solidari, on tots els alumnes se sentin part d'un equip i aprenguin a col·laborar de manera efectiva. De fet, durant la sessió he pogut palpar la confiança i col·laboració que teníem entre tots i totes per tal d'aconseguir formar les figures.

# data[].attributes.body
Aquest projecte de la Fundació del Futbol Club Barcelona destaca per la seva prevenció socioeducativa i l'educació en valors a través de l'esport, en particular el futbol. Els elements que destaquen són:

1. Adaptació a les necessitats del territori: En la primera reunió es defineixen clarament els objectius comunitaris per ajustar el projecte a les necessitats específiques de cada territori.

2. Metodologia específica dels tres temps: Combina diversió, pràctica esportiva i reflexió. La filosofia central és que no guanya qui més gols marca, sinó qui millor s'adequa a les normes acordades pels participants.

3. Participació de mediadors: Cada projecte inclou tres mediadors que actuen com a figures referents i germans grans dels participants, posant-se en una situació de responsabilitat i coeducant amb els educadors.

4. Implicació familiar: Es fomenta la participació de les famílies des del principi, començant per conèixer la metodologia en les sessions habituals i posteriorment participant en tallers de parentalitat positiva. Aquests tallers proporcionen un espai de reflexió sobre qüestions de parentalitat.

# data[].attributes.body
Aquest vídeo ha sigut gravat el dilluns 15 d'abril, aproximadament després d'un mes d'haver començat les classes. Aquesta coreografia la ballem cada dilluns i cada dimecres i, per tant, la majoria ens la sabem de memòria. Ballant Zumba m'ho passo bé, vaig motivada a les classes i començo a notar-me amb una millor forma física.
És important que donem importància a fer esport i a moure'ns, és un missatge que hem de donar a l'alumnat. La vida sedentària no aporta beneficis, en canvi, una vida amb hàbits saludables pot millorar el seu rendiment i ajuda al fet que se sentin feliços i motivats, tenint una font de desconnexió i de passar-ho bé.

(Per tal de veure el vídeo s'ha de clicar a la imatge)

# data[].attributes.body
He trobat un article que hem sembla molt encertat ja que considero que 'educació s'hauria de concebre com un procés que va més enllà de l'adquisició de coneixements i habilitats. L'educació cerca formar persones autònomes, responsables i participatives, capaces d'aprofitar les oportunitats de desenvolupament personal i contribuir a una societat democràtica. Per tant, l'Educació Física no s'hauria de limitar a desenvolupar competències motrius, sinó que també hauria de tenir com a propòsit contribuir a l'autonomia, el benestar personal i la participació social dels estudiants.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Como punto de partida, la Educación constituye un proceso que tiene el propósito de establecer un marco de relaciones entre la persona y la sociedad a la que pertenece. En términos generales, la Educación pretende formar personas autónomas y responsables, con capacidad para aprovechar las posibilidades de desarrollo y bienestar personal que la propia cultura le ofrece. También promueve la participación activa y crítica en la transformación de esta cultura hacia formas de vida colectiva cada vez más de acuerdo con los requisitos y necesidades de las sociedades democráticas (Moreno, 2011).

Estos propósitos permiten establecer tres dimensiones básicas del Educación (autonomía de la persona; desarrollo y bienestar personal y participación en el desarrollo social) que, además de trazar un horizonte educativo de referencia, puede ayudar a valorar en qué medida los procesos de enseñanza-aprendizaje, en la práctica, cumplen una función realmente educativa (Romero, 2004).

Si aceptamos los propósitos de la Educación, la Educación Física pretende contribuir a la formación de personas en los campos de la cultura física y deportiva (Barbero, 2007). Se trata, de vincular íntimamente en la práctica de la educación física el propósito de mejorar la competencia motriz del estudiante con la intención de contribuir a su formación para la autonomía, el desarrollo y bienestar personal y para la integración, inserción y participación social.

Si la educación debe fomentar ciudadanos autónomos, críticos, capaces, participativos y responsables, en la dimensión personal y social, la Educación Física, como ámbito específico de la Educación, y con propósitos formativos tiene la necesidad de extender la su acción educativa incorporando ámbitos propios de esta área (ámbitos como el espectáculo deportivo y el consumo de productos y servicios de carácter físico-deportivo).

La situación actual de la Educación Física se caracteriza por el predominio de contenidos que desarrollan la eficacia motriz (Sierra, 2002). En este sentido, es revelador constatar que el proceso deportivizador ha fagocitado el amplio abanico de las actividades físicas, produciendo de esta forma, un absoluto dominio de los deportes sobre el resto de contenidos de la educación física.

Tanto el sistema educativo vigente como el currículum de la educación física, son producto de una tradición psicopedagógica debidamente contrastada con el paso del tiempo. Sin embargo este legado explicitado en torno a una selección de contenidos de aprendizaje consolidados en los diseños curriculares actuales, no supone dejar de lado las nuevas necesidades educativas.

Hace ya un tiempo que las funciones de la educación física (EF) se vienen considerando desde perspectivas diferentes. Mientras unos ponen el énfasis en atribuirle valor en sí misma, por su capacidad para producir sensaciones intrínsecas de bienestar, otros destacan su importancia como medio para conseguir diversos beneficios para la persona. Entre éstos cabe citar: la adquisición de una buena condición física, la incorporación de estilos de vida saludables, la prevención de riesgos para la salud, y el desarrollo de virtudes personales y para la socialización infantil y juvenil (Gutiérrez y Ruiz, 2009; Pérez-Samaniego, Iborra, Peiró y Beltrán, 2010). Estas perspectivas se encuentran en consonancia con las dimensiones "educación en movimiento" y "educación a través del movimiento" anunciadas por Arnold (1991).

La promoción de la propia autonomía y el sentido crítico como participantes de la actividad física y deporte, como espectadores de competiciones deportivas y como consumidores de productos y servicios para la práctica deportiva, así como el desarrollo de la propia capacidad de participación activa, crítica y responsable en la construcción de una cultura física-deportiva de acuerdo con el bienestar personal y social y con los requisitos de las formas de vida democrática, constituyen propósitos hacia el horizonte educativo de la Educación Física (Velázquez, 2007).

Así pues, no basta con que la Educación física contribuya a promover la competencia motriz de las personas. Es clave ayudarlas a que lleguen a ser personas y ciudadanos activos, críticos y comprometidos con el propio desarrollo personal y con los del grupo social.

"La misión fundamental de la educación, y en este caso de la educación física, es ayudar a cada persona a desarrollar todo su potencial y a convertirse en una persona completa, y no en una herramienta de la economía; la adquisición de conocimientos y competencias debe acompañarse de una educación del carácter, de una apertura cultural de un despertar a la responsabilidad social" (Comisión de las Comunidades Europeas, 1995).

La construcción social y académica del área de Educación física en el marco curricular educativo en España ha supuesto un proceso continuado de evolución en el que se distinguen ciertos períodos de avance en el reconocimiento y aceptación de la materia, otros de estancamiento y otros de retroceso o ausencia. (Citado en Del Valle y Fernández, 2007).

¿Cómo educar en valores desde la educación física?

En este apartado trataré el concepto de educación en valores, definido a partir de la construcción de la personalidad moral. A continuación, describiré los elementos que me han servido para desarrollar este trabajo en el ámbito de la Educación Física y en la Formación Inicial de maestros de primaria.

"La educación formal posee un objetivo básico: construir proceso de humanización, entendido como un camino hacia la emancipación" (Herzog, 1992, citado en Ruiz Omeñaca, 2004, p. 21).

Es interés de este apartado la definición de educación de contenidos actitudinales propuesta por Prat, Grau y Prat (2003, p. 21) ya que contextualiza la Educación primaria como: "El conjunto de contenidos que hacen referencia a las actitudes, los valores y las normas, y que están vinculados a un comportamiento, una manera de actuar y la adquisición de unos hábitos".

Estoy de acuerdo con la propuesta de Ruiz Omeñaca (2004, p.18) cuando utiliza el término de educación en valores como la "tarea intencional y sistemática encaminada a propiciar que las personas descubran, interioricen y realicen un conjunto de valores que impliquen de una manera cognitiva, afectiva, volitiva y de conducta".

Además, considero importantes las ideas de Puig (2003) que defiende la construcción de la personalidad moral a partir del diseño de prácticas y la creación de ambientes que favorece la vivencia de los valores.

"El valor es un ideal, un horizonte de actuaciones o existencia que se sitúa en el abstracto y sólo tiene sentido cuando se deposita en una realidad concreta. El valor, por tanto, sólo existe desde la perspectiva humana y su relación con el entorno, de esta manera tiene un vertiente social y otro individual que determina el carácter dicotómico: objetivo-subjetivo" (Font, 2007: 60).

Para definir el concepto de actitud, propongo la definición de diferentes autores que Font (2007) ha diseñado. Para analizarla seguiré la misma estructura que he presentado anteriormente. Las actitudes son las predisposiciones, relativamente estables, que orientan la conducta ante realidades vividas: ideas, situaciones, personas o acontecimientos. Estas predisposiciones se construyen manteniendo una estrecha relación con los valores y se concretan con un componente cognitivo, uno de afectivo y uno de conductual fácilmente observables.

Las principales características de la Educación Física que favorecen la educación en valores y más concretamente la concienciación de actitudes en el desarrollo de las prácticas. Hay que concretar cuáles son los elementos propios del área curricular que posibilitan acciones que permitan dar a conocer de forma explícita, intencional y constructiva la educación en valores (Fraile, 2004).

El carácter lúdico propio del aprendizaje, y el vivencial que acerca la situación a la realidad de la persona con carga de sentimientos, hacen que sea un aprendizaje motivador y significativo, cuando las situaciones se relacionan con las experiencias cotidianas del estudiante. Estas situaciones muchas veces piden una necesidad de respuesta a los dilemas de valores y, por tanto, favorecen el desarrollo de un diálogo con el contexto.

Algunos autores destacan la motivación que va implícita en esta materia y por su relación con el juego y el movimiento. Pero hay que tener cuidado en la manera que tiene el estudiante de expresar esta motivación, porque no siempre se desarrolla de la misma manera.

El carácter visible de las conductas motrices es uno de los aspectos a destacar de la Educación Física; Sánchez Bañuelos (1992) lo concreta como la demanda continua de nuevas metas, la progresión del estudiante como hecho manifiesto, la imposibilidad de ocultar los malos resultados o la necesidad de comparar los resultados con los de los compañeros. Todo ello, afecta el autoconcepto y la imagen que el estudiante se crea de sí mismo o que los demás crean de él. Las relaciones personales son constantes en las sesiones de Educación Física, en las que hay contacto físico y de interacción directa con todos y todas: formar grupos, hacer parejas, ayudarse con algunas actividades, darse la mano o coger de la cintura para hacer una danza o un juego, respetar y pactar unas reglas determinadas, aceptar el ganar y perder ante una situación de juego o competición, respetar a los compañeros que hacen de árbitro adversario, aceptar que todos somos diferentes, forman partes de la acción educativa de las sesiones. Todo ello, hace que no sea fácil y que aparezcan situaciones con diversidad de conflictos.

Ya en, la clase, se planteará la situación problémica, lo cual puede lograrse mediante la formulación de preguntas a la que es necesario responder y en cuya base se encuentra la contradicción entre lo conocido y lo desconocido. Dicho de otra forma, el profesor creará la situación problémica, la explicará y hará que los alumnos tomen conciencia de ella; es decir, que perciban la contradicción entre lo que no conocen y necesitan saber (Fraile, 2004).

Posteriormente, el profesor, como facilitador, va a conducirlos a resolver la situación a partir de los conocimientos y habilidades que ellos poseen. Mediante la aplicación de métodos productivos van a irse formando en los alumnos, de manera gradual, habilidades intelectuales para la solución independiente de los problemas, en la medida en que vayan logrando ejecutar distintos pasos de la solución, aprendan a analizar los problemas, a formular preguntas, a organizar independientemente la demostración de una solución hallada y a derivar conclusiones a partir de la solución.

La transmisión de conocimientos teóricos (conceptos) en la educación física también ofrece posibilidades reales de empleo de métodos productivos (exposición problémica, investigativa). El surgimiento de contradicciones en el desarrollo de las actividades físico-deportivas constituye momentos importantes para que mediante el empleo de métodos productivos, el profesor transmita a sus alumnos sólidos conocimientos.

¿Hacia un nuevo modelo educativo?

Creemos que la formación debe encaminarse hacia un currículo centrado en las actividades profesionales de la docencia junto con unas buenas prácticas y en las soluciones a problemas que la enseñanza plantea. Efectivamente, una formación en que los conocimientos teóricos indispensables estén relacionados con las actividades reales del aula, y en que la práctica en centros educativos esté tutorizada por maestros en activo que dispongan del conocimiento de las estrategias metodológicas para una enseñanza de competencias, una formación inicial extensa adecuada a la complejidad de las características profesionales (Zabala et al. 2007).

Bibliografía

Otros artículos sobre Educación Física

EFDeportes.com, Revista Digital · Año 19 · N° 198 | Buenos Aires, Noviembre de 2014
© 1997-2014 Derechos reservados

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
educación física educacion fisica educar educación física modelo educativo actualidad

# data[].attributes.attachment_link.title
El papel de la Educación Física en el siglo XXI: ¿Hacia un nuevo modelo educativo?

# data[].attributes.attachment_link.description
El papel de la Educación Física en el siglo XXI: ¿Hacia un nuevo modelo educativo?. Albert López Nadal

# data[].attributes.body
Avui, fent les dinàmiques proposades he reflexionat sobre la importància i l'èmfasi que s'ha de donar a què l'alumnat ha de valorar la cooperació, tant en educació física com en altres àmbits.

La competició, d'una banda, pot ser estimulant i promoure l'esforç individual, grupal i el rendiment. No obstant això, considero que quan s'emfatitza massa, pot generar rivalitats negatives i afectar l'autoestima dels nens que no aconsegueixen uns certs estàndards. D'altra banda, la cooperació fomenta el treball en equip, l'empatia i la solidaritat, habilitats essencials per a la vida en societat.

A la sessió d'avui on hem jugat al mata conills i participat en la gimcana per grups, s'han combinat cooperació i competició.

En la gimcana per grups, on hem buscat les pistes que contenien preguntes que havíem de respondre, s'ha d'emfatitzar la importància de la cooperació i el treball conjunt per a assolir un objectiu comú. Aquí, és imprescindible la comunicació, col·laborar i resoldre problemes junts. Tanmateix, se continua competint per ser el primer grup que contesti totes les preguntes i obtenir el major nombre de preguntes correctes.

És essencial que els educadors trobem un equilibri entre la competició i la cooperació en les activitats i dinàmiques, ja que així els infants podran gaudir de l'esperit esportiu i la companyia, al mateix temps que desenvolupen habilitats per a manejar la competència de manera saludable i constructiva.

# data[].attributes.body
Fer capoeira ha sigut una oportunitat única per aprofundir en l'expressió corporal i conèixer una part significativa d'altra cultura. Crec que aprendre i experimentar amb la capoeira pot permetre guanyar coneixements sobre la diversitat cultural i altres formes d'expressió.

Crec que és important exposar als futurs docents a experiències com aquesta perquè amplia la nostra perspectiva i proporciona eines noves innovadores per a l'ensenyament de l'Educació Física. La capoeira no només treballa l'expressió corporal sinó que també fomenta valors com la diversitat cultural, la inclusió i el respecte per les tradicions dels altres.

Per als nostres futurs alumnes, aquesta experiència pot significar una connexió més profunda amb la diversitat cultural i una comprensió més rica de les formes d'expressió corporal, fomentant un espai més inclusiu.

M'ha agradat molt fer aquesta activitat perquè mai l'havia fet i he conegut una art que per mi era desconeguda, he connectat amb els meus companys i poder aprendre d'una professional ha estat increïble.

Poder haver après els passos bàsics i fer-los mentre escoltàvem com es toca la música que acompanya a la capoeira ha sigut una experiència molt enriquidora i, que, sense dubte, faria amb els meus alumnes, per l'impacte tan positiu que pot tenir.

# data[].attributes.body
M'ha encantat tenir l'oportunitat de provar i jugar amb els jocs creats pels meus companys. Cada joc ha estat únic i creatiu, i realment crec que són experiències que els estudiants gaudirien enormement.

Els jocs que hem provat han mostrat una gran varietat d'enfocaments i temes, des de reptes físics cooperatius fins a activitats d'habilitats, punteria i coordinació.

Els jocs no només proporcionen diversió i entreteniment, sinó que també ofereixen una oportunitat per al desenvolupament d'habilitats importants com la col·laboració, la resolució de problemes i la comunicació en equip.

El nostre grup ha avaluat molt bé els jocs, ja que considerem que estaven molt ben pensats i que eren originals, que l'alumnat gaudiria jugant igual que ho hem fet nosaltres.

# data[].attributes.body
La classe d'avui ha sigut molt divertida i m'emporto molts jocs a la motxilla per poder fer amb alumnat. A més, aquestes dinàmiques han servit per trencar el gel, reconnectar-nos amb l'esport i el moviment. M'ha agradat molt aquesta classe, ja que, a banda de fer les activitats i passar-ho bé, he trobat que ha sigut molt útil. La majoria estem amb contacte amb infants i que ens donin eines per poder treballar amb ells és essencial per nosaltres i pels infants.

Hem jugat a jocs que mai havia jugat, ha sigut com un repte i, a més, crec que ha sigut molt profitós que ens dividíssim en grups i cada grup expliqués els jocs: els i les fans, els embolics, el banc dels bojos, quina hora és?, i la fotografia.

Considero que s'ha de donar importància a explicar i conversar amb l'alumnat de tal manera que ens puguin entendre. Cadascú ha de buscar tècniques per explicar: possant exemples, fent demostracions o descripcions, etc

La classe m'ha aportat aprenentatge, reflexió i diversió. Començo molt motivada i tinc ganes de seguir fent els seminaris d'educació física. Poder conèixer el nostre cos, dinàmiques i assolir reptes sempre serà positiu.

# data[].attributes.body
Al principi, em donava impressió fer acroesport. Em preocupava no ser prou àgil o fort per fer-ho correctament. Tot i així, vaig enfrontar-me a aquest repte.

Vaig veure que ambpràctica i suport dels companys, podia gaudir de l'experiència. Va ser molt gratificant veure com superava les meves pors i anava aconseguint els objectius i formavem les figures.

Aquesta experiència em porta a una reflexió important de cara a la meva futura carrera com a docent de primària. Entenc que molts nens poden sentir-se insegurs o tenir por davant de nous reptes, ja sigui en l'àmbit acadèmic o en altres activitats escolars. Com a mestre, vull ser capaç de donar-los el suport necessari o les eines necessàries per ajudar-los a superar nous reptes. Vull crear un ambient a l'aula on els alumnes se sentin segurs per intentar coses noves i aprendre dels seus errors. A més, el clima de l'aula ha de ser afectiu perquè això pugui succeir. Crec que superar els reptes personals pot ser molt gratificant i és una lliçó valuosa que vull transmetre als meus futurs alumnes.

# data[].attributes.body
Durant les activitats d’equip, vam realitzar diversos reptes que van posar a prova la nostra capacitat de cooperació, inclusió i diversió. Un dels reptes que vam fer va ser "Dona-li la Volta". En aquest repte, tot el grup havia de situar-se damunt d’una màrfega i voltejar-la sense que ningú toqués el terra. L’única norma era que ningú podia tocar el terra, i si algú ho feia, havíem de tornar a començar. A més, hi havia variants com una persona amb els ulls tancats o amb un braç immobilitzat, i es podien utilitzar màrfegues de diferents característiques. Aquest repte ens va obligar a comunicar-nos de manera efectiva i a col·laborar estretament. Cadascú va haver de contribuir amb idees i esforços per trobar la millor manera de girar la màrfega sense que ningú caigués. Les variants van afegir una capa addicional de dificultat, però també van fer que fos més inclusiu, ja que vam haver d'adaptar-nos a les necessitats de cada membre de l'equip. Aquesta experiència va posar de manifest la importància de la paciència, la planificació i l'empatia, i al final, va ser molt satisfactori veure com podíem superar el repte junts.

Un altre repte que vam realitzar va ser el de "Saltar a la Corda". En aquest cas, tots els membres de l’equip havien de saltar a corda i aconseguir fer 25 salts seguits sense que la corda s’aturi en cap moment. Les normes eren que tothom havia de saltar, incloent els que giraven la corda, la corda no podia parar i sempre hi havia d’haver algú saltant, i si el ritme es trencava, havíem de començar de zero. Vam haver de pensar estratègies per ajudar aquells que tenien més dificultats per saltar i fins i tot podíem ajuntar dos grups per facilitar-ho. Aquest repte va ser especialment divertit i ens va ajudar a treballar la coordinació i la sincronització com a grup. Trobar maneres d’ajudar els que tenien més dificultats va fomentar la inclusivitat, i el fet d’haver de tornar a començar cada vegada que el ritme es trencava ens va ensenyar la importància de la perseverança i la resistència. El sentiment d’acompliment i unitat que vam sentir en superar els 25 salts va ser molt gratificant.

Aquests reptes ens han demostrat que la cooperació és essencial per aconseguir objectius comuns. Quan treballem junts i aprofitem les habilitats individuals de cada membre, podem superar obstacles que serien impossibles d’afrontar sols. La inclusivitat és clau perquè tothom se senti valorat i pugui contribuir al màxim de les seves capacitats. Adaptar els reptes a les necessitats de cada persona ens fa un equip més fort i cohesionat. Passar-ho bé és fonamental, ja que quan ens divertim mentre fem activitats conjuntes, reforcem els vincles entre nosaltres i creem un ambient positiu i motivador. Aquestes experiències no només ens ensenyen habilitats pràctiques, sinó que també ens proporcionen records compartits i un sentiment de comunitat molt valuós tant en l’àmbit personal com en el professional.

He destacat aquests reptes perquè m’han semblat molt interessants i gratificants. Sens dubte, els inclouria en les activitats de l’esplai o en les meves futures classes com a docent. Aquestes activitats no només ajuden els participants a desenvolupar habilitats físiques i mentals, sinó que també fomenten valors com el treball en equip.

# data[].attributes.body
Per no practicar futbol, hem fet altres propostes adaptades, seguint la metodologia de FutbolNet i creant les nostres pròpies normes del joc. Aquestes han estat les nostres propostes:

Abans de començar els jocs, vam practicar amb el Ringo i la pica per parelles, intentant encistellar-los, i també amb la pilota de bàsquet, intentant treure-la al company. Després vam fer els grups.

# data[].attributes.body
Les activitats que han estat plantejades, on hem hagut d'inventar-nos les regles i jugar un equip contra un altre, ens han agradat molt i han resultat en un joc únic. Crear les nostres pròpies normes ha fet que ens impliquéssim més en el procés i que gaudíssim més de l'activitat. Ha sigut molt motivant i divertit.

Una reflexió important és que, en aquestes activitats, hem après a cooperar tot i competir. Ens hem adonat que seguir les normes i evitar fer trampes no només fa el joc més just, sinó que també el fa més divertit per a tothom. Aquesta experiència ens ha ensenyat el valor del treball en equip i el respecte mutu, demostrant que es pot competir de manera sana i respectuosa, promovent un entorn positiu i enriquidor per a tots els participants.

# data[].attributes.body
El semàfor dels valors és un programa dissenyat per fomentar els valors positius de l'esport a través d'un sistema que avalua i enregistra el comportament dels principals agents de les competicions esportives del CEEB. Aquest sistema categoritza el comportament en quatre nivells de colors:

- Verd: Conducta excel·lent i extraordinària

- Blau: Conducta correcta

- Groc: Conducta incorrecta puntual

- Vermell: Conducta antiesportiva manifesta i reiterada

Cada nivell avalua tres grups principals: els esportistes, els entrenadors/es i les aficions (famílies).

Aquest sistema no només serveix per mantenir un entorn de competició saludable i respectuós, sinó que també actua com una eina educativa per a tots els implicats. Per als esportistes, fomenta la importància del joc net i la bona conducta tant dins com fora del camp. Els entrenadors/es es veuen incentivats a actuar com a models de comportament positiu, ja que la seva actitud té un gran impacte en els seus equips. Finalment, les famílies, com a aficionats, són conscients de la seva influència en els joves esportistes i aprenen a recolzar-los de manera constructiva.

Com a futura mestra, considero que el semàfor dels valors és una eina per a l'ensenyament de la autoregulació i la responsabilitat personal. Els alumnes aprenen a ser conscients de les seves accions i del seu impacte en els altres, i això els ajuda a desenvolupar una ètica de treball i una mentalitat de creixement. A més, aquesta eina promou l'autoavaluació constant, permetent als participants reflexionar sobre el seu propi comportament i treballar per millorar-lo.

En conjunt, el semàfor dels valors ens ensenya que l'esport és més que competir: és una oportunitat per aprendre valors com el respecte, la cooperació i la integritat. Aquesta eina ens recorda que, més enllà dels resultats, el comportament i l'actitud són fonamentals per crear una experiència esportiva enriquidora i positiva per a tothom. La integració d'aquests valors en l'educació física i esportiva és essencial per formar individus complets, capaços de gestionar les seves emocions i actuar amb responsabilitat i respecte en totes les facetes de la seva vida.

# data[].attributes.body
Els Microsprints són una innovadora proposta educativa i esportiva adaptada per a estudiants de tots nivells educatius que han hagut de passar a l'aprenentatge a distància. Aquest recurs multidisciplinari combina aspectes d'educació física, dibuix i organització d'activitats, oferint una manera única de descobrir les curses d'orientació dins de casa, conegudes com a Microsprints INDOOR.

Durant aquestes activitats, els participants dibuixen un mapa detallat de la seva casa, planificant i realitzant recorreguts amb l'ajuda d'una aplicació específica. A través d'aquestes curses, es promouen habilitats com la lectura de mapes, l'ús de la brúixola i la navegació efectiva sense un recorregut predeterminat, fomentant la competició individual i la resolució de problemes en entorns limitats i controlats. A més, els Microsprints busquen apropar l'orientació a tots els públics, adaptant-la a espais urbans i oferint una experiència accessible i enriquidora per a tothom interessat en aquesta disciplina esportiva.

# data[].attributes.body
La jornada d'orientació va ser una experiència increïble que em va agradar molt. Va ser especial per diversos motius que van enriquir la meva experiència acadèmica i social. Primerament, l'activitat em va oferir l'oportunitat d'interactuar amb persones noves, establint connexions que probablement no hauria fet en altres circumstàncies. Això va crear un ambient d'aprenentatge i diversió molt gratificant.

La gimcana d'orientació va destacar per la seva originalitat i la seva estructura enginyosa. La idea de començar amb un missatge encriptat que ens va guiar a través de les proves em va semblar fascinant. Va ser un repte intel·lectual desxifrar el missatge inicial per obtenir les preguntes per a la cursa. A més, el fet que les proves estiguessin disperses per tota la universitat va afegir un toc d'emoció i aventura, mentre que el temps limitat per completar-les va augmentar l'adrenalina i la competitivitat de manera saludable.

Cada estació de la gimcana representava un nou desafiament, ja que no només havíem de trobar l'ubicació correcta sinó també capturar moments en fotos i respondre correctament les preguntes associades o fer reptes, com Fer-nos una foto amb desconeguts. El nostre equip va guanyar i vaig sentir una gran alegria i orgull pel nostre esforç conjunt i per haver superat amb èxit cada repte plantejat.

En resum, l'activitat d'orientació no només va ser una experiència esportiva, sinó també una oportunitat per créixer personalment, establir connexions humanes i experimentar el plaer de la resolució de problemes i la col·laboració en equip. Va ser una jornada que recordaré amb gran afecte i que va reforçar la meva passió per les activitats que combinen aprenentatge, aventura i interacció social.

Per acabar la sessió vam fer relaxació, un aspecto que em va semblar molt positiu i que aplicaría com a futura docent.

# data[].attributes.body
Des de març fins a finals de juny, he estat participant regular en classes de Zumba, una experiència que ha reforçat la meva connexió amb l'esport i ha superat el meu repte personal de mantenir una vida més activa. Zumba ha estat una passió des de la meva infància, i ara he aconseguit incorporar-la amb èxit a la meva rutina diària.

El Zumba no només és un exercici físic, sinó també una expressió artística i corporal. La combinació de moviments de ball dinàmics amb música energètica no només treballa el cos sinó també estimula la creativitat i l'expressió personal. A través del Zumba, he trobat una manera divertida i enginyosa de mantenir-me activa i en forma.

Un aspecte destacat de les classes de Zumba ha estat l'ambient càlid i acollidor de la classe, que em feia sentir segura i motivada. La interacció amb altres participants i la guia dels instructors creatius han creat una atmosfera positiva i encoratjadora que ha reforçat el meu compromís amb la pràctica regular de l'exercici físic.

En resum, Zumba no només ha contribuït a millorar la meva forma física, sinó que també ha reforçat la meva connexió amb l'expressió artística i el benestar emocional. És una experiència que espero continuar gaudint i explorant en el futur, mentre mantinc un estil de vida actiu i saludable.

Aquest és un vídeo de la meva coreografia preferida de Zumba, enregistrat el dimecres 19 de juny a la penúltima classe de Zumba. En comparació amb el vídeo anterior d'aquesta mateixa coreografia, es pot observar un progrés notable.