# data[].attributes.body
lket passer meget godt med den tid som digtet blev skrevet i. G

# data[].attributes.body
positionsmæssigt der er digtet delt op i 7 strofer med 5 vers i hver 

# data[].attributes.body
Digtets helhed:

·         At det danske sprog ikke skal blive tage for givet, fordi at det er noget som er meget specielt for danskere.

·         Nationalisme, nationalfølelse, stolthed.

·         Jeg perspektiver ”Vort modersmål er dejligt” til 'kong Christian stod ved højen mast' og det gør jeg fordi de begge har en kongelig rolle i digtet som bliver beskrevet som nogle personer der kan klare alt. De er begge idylliserende tekster og de begge giver en følelse af fædrelandskærlighed når man lytter til sangene.

·         Jeg synes at digtet er et godt eksempel på noget som passer med vores forløb danskhed, fordi at det danske sprog er jo en del af danskhed.

# data[].attributes.body
Digtet er skrevet med et meget formelt sprog, hvor der bliver idylliseret en del om det danske sprog, hvilket passer meget godt med den tid som digtet blev skrevet i. Generelt hele digtet er et billedesprog fordi at den på billedeplanen taler om denne her kvinde som bliver mødt ind af fremmede mennesker når det i virkeligheden tales om tyskere der ødelægger det danske sprog. I forhold til sprogbilleder så er der et par i teksten, f.eks. en sammenligning, som siger: ”Vore navne glemmes som sne.”

# data[].attributes.body
Ved hvert et komma i hvert et vers så trykker man på ordet når man skal synge den, og lydene i digtet er også lyse. Digtet har også rim som er AABBB, og ved de to sidste strofer der er det gentagelser, hvilket på en måde kan henvende sig til at når vi skal synge den så mener vi det. Rytmen i digtet er lidt langsom, hvilket passer meget godt med indholdet, for hvis det var for hurtigt så ville det på en måde give en effekt der er rodet.

Melodien i sangen minder meget om en salme eller en nationalsang, hvilket giver en slags nationalfølelse når man lytter til digtet.

# data[].attributes.body
Digtets helhed
Digtets helhed: 

·         At det danske sprog ikke skal blive tage for givet, fordi at det er noget som er meget specielt for danskere. 

# data[].attributes.body
I strofe 1 der bliver der nævnt en jeg-fortæller og i resten af stroferne der er det en 3. personsfortæller. Jeg tror synsvinklen ligger hos forfatteren hvilket er Edvard, fordi det er jo nærmest ham der taler om vores sprog og hvor betydningsfuldt det er.

# data[].attributes.body
Kompositionsmæssigt der er digtet delt op i 7 strofer med 5 vers i hver strofe, og digtet er også et rimdigt som er AABBB.

Digtet er en bundform, fordi at alle versene er lige med hinanden og der er også rim ved endelserne, i forhold til en knækprosa som er ubunden så er ’’Vort modersmål er dejligt’ i bundform.

Digtets udseende er meget vigtigt at lægge mærke til som det første, for der kan vi allerede se hvordan digtet er bygget op, om det følger mønstrene eller om det er ubundet.

# data[].attributes.body
’Vort modersmål er dejligt’ er et digt der handler om vores nationale sprog, dansk. Digtet handler om hvor tæt det danske sprog var ved at uddø da Sønderjylland var i Tysklands hænder, og det kan ses ved strofe 4, hvor der bliver talt om de fremmede. Da Danmark så fik Slesvig tilbage så krævede de at man begyndte at tale dansk igen altså at det danske sprog har vundet kampen, og det kan ses i strofe 7 vers 4, hvor de begynder med at gentage sætningen ”Men hun er så ung og så yndig ser hun ud.” Digtet har på billedplanen en handling da de nævner denne her dronning (som skal forstille at repræsentere vores modersmål) der går igennem denne her kamp med Tyskland, som hun til sidst vinder.

Jeg mener at digtet giver en slags nationalfølelse eller fædrelandskærlighed, fordi der bliver talt om det danske sprog som betyder meget for Danmark.

# data[].attributes.body
Digtet hedder ’Vort modersmål er dejligt,’ og allerede udefra titlen da kan vi se at det kommer til at handle om det danske sprog. Digtet er skrevet af Edvard Lembcke i 1859, hvilket også er tidsperioden for romantikken, dvs. at vi kommer til at se kendetegnelser for litteratur fra romantikken i digtet (som f.eks. idyllisering.)