# data[].attributes.headline
Кава у піснях

# data[].attributes.subject
Кава у піснях

# data[].attributes.attachment_link.title
Талита Кум - Гаряча и Гирка

# data[].attributes.attachment_link.title
8 интересных фактов о кофе

# data[].attributes.headline
Кава в Україні

# data[].attributes.subject
Кава в Україні

# data[].attributes.body
У Львові встановлено пам'ятник українському шляхтичу Юрію-Францу Кульчицькому, якого вважають автором рецепту «віденської кави».
Кульчицький зображений в козацькому строї, з кавовими атрибутами і мішками кави. Саме Кульчицький відкрив одну з перших кав'ярень у Відні і вважається одним з перших хто поширював цей напій у Центрально-Східній Європі. Згідно з популярною легендою Кульчицький — це людина, яка навчила Європу пити каву.

# data[].attributes.headline
Цікаві факти про каву

# data[].attributes.subject
Цікаві факти про каву

# data[].attributes.body
Кава — другий за популярністю товар у світі після нафти.

Кава «Американо» з’явився протягом Другої Світової Війни. Солдати з Америки не могли пити європейську міцну каву і просили розбавляти його водою.

Найбільше кави вживають в Фінляндії, де на одного дорослого припадає в середньому п’ять чашок кави в день.

1 жовтня – це «День Кава» в Японії. Ця країна займає третю позицію в світі за кількістю споживання кави на людину.

Італійці п’ють каву з цукром, мексиканці – з корицею, німці та швейцарці – з гарячим шоколадом, бельгійці – в прикуску з шоколадком. Ефіопи додають в каву сіль, а марокканці – перець. На Близькому Сході в каву часто додають кардамон або інші спеції. Єгиптяни ж вважають за краще «чисту» міцну каву, додаючи туди за бажанням цукор, молоко, вершки, кардамон.

В Уганді зелені боби кави прийнято змішувати зі спеціями і солодкої травою, сушити і розвішувати в пакетиках по дому в якості прикраси і талісмана.

У бедуїнських будинках каву зазвичай готують з імбиром або кардамоном, в результаті чого вона забарвлюється у жовтий колір і має дуже приємний смак. При цьому по-традиції його подають гостеві зі словами «Мій дім – це твій дім».

1475 - В Константинополі відкривається перший в світі магазин кави.

1723 - Дерева кави привезли до Америки для культивування. Ґабріель де Клійо, французький військово-морський офіцер, транспортує розсаду до Мартіники. До 1777 року на острові вирощені 1920 мільйонів дерев.

1727 -  У  Бразилії з'являється кавова промисловість, що зароджується з розсади,  котру завезли контрабандою з Парижа.

1750 - Один з найперших кавових будинків Європи відкрився  у Римі. До 1763 року у Венеції існувало вже більше 2 000 магазинів кави.

# data[].attributes.headline
Пили каву у великій кількості.

# data[].attributes.subject
Пили каву у великій кількості.

# data[].attributes.attachment_link.title
Кофемани 2.jpg

# data[].attributes.headline
Багато хто з нас люб

# data[].attributes.body
Багато хто з нас любить каву, але я склала список відомих людей, які і дня не могли прожити без кави і пили її у великих кількостях:
Бальзак
Вольтер
Петро I
Катерина II
Наполеон
Бетховен
Карл Лінней
Шаляпін
Людовіг ХIV
Жорж Санд
Йосип Бродський
Бах
Сальвадор Далі
Гюго
Ахматова

# data[].attributes.attachment_link.title
Кофеманы.jpg

# data[].attributes.headline
Історія “кави по-віденськи". Як українець навчив австрійців каву по-віденськи пити 

# data[].attributes.subject
Історія “кави по-віденськи". Як українець навчив австрійців каву по-віденськи пити 

# data[].attributes.body
Юрій Кульчицький(він же Юрій-Франц Кульчицький або Юрій Шелестович) народився в 1640 році в селі Кульчиці Львівської області. У 1660 році він вирішив долучитися до козацтва і навіть встиг повоювати, поки одного разу турецькі воїни не захопили його в полон. Юрій провів з користю час ув’язнення, вивчаючи турецькі мову і культуру, завдяки чому після звільнення і зміг працювати перекладачем у Відні. І все б так і закінчилося, якби через 13 років турки не взяли в облогу Відень. Заради порятунку городян, Кульчицький перетнув кордон в турецькому одязі і призвав на допомогу союзників, які розбили турків і звільнили жителів. Юрію, в якості подяки, запропонували взяти будь-який подарунок (золото, звання, грамоти), але його вибір припав на 300 мішків невідомих сіро-зелених зерен, які встигли конфіскувати у загарбників. Козак, на відміну від місцевих жителів,вже був знайомий з кавовою культурою турків і прекрасно розумів цінність придбаного скарбу. Крім того, він вирішив долучити місцевих до традиції пити каву, і через рік заснував кав’ярню, яку назвав «Під блакитною пляшкою».  У чорну каву він додав трохи цукру і молока, назвавши отриманий напій«кава по-віденськи». І тоді ім’я Юрія Кульчицького назавжди увійшло в кавову історію світу.

# data[].attributes.headline
Історія іспанської кави

# data[].attributes.subject
Історія іспанської кави

# data[].attributes.body
Кавова історія Іспанії розпочалася в середині XVIII століття в період правління династії Бурбонів. Перші зерна в країну привезли італійські купці, які подорожували з Африки до Європи. Інтерес до кави у місцевого населення прокинувся досить швидко, що призвело до появи нового напою в закусочних Casas de comidas. Вже скоро кавування стало справжнім ритуалом з обов’язковими посиденьками і розмовами ні про що.

# data[].attributes.headline
Кава і Франція

# data[].attributes.subject
Кава і Франція

# data[].attributes.body
За статистикою 85% французів п’ють каву щодня, спживаючи аж 5,5 кг кавових зерен на людину за рік.А все почалося в далекому 1672 році, коли сицилієць Франческо Проккопіо відкрив свою кав’ярню навпроти театру «Comedie Francaise». Спочатку локація замислювалася як конкурент салонам, де збиралося вище товариство Парижа, але вже скоро кава стала улюбленими ласощами міщан. А через 150 років вчений Рунге виявив шовковисті кристали кофеїну, що містяться в кавових зернах, і напій набув репутації лікувального. Все це призвело до того, що в XXI столітті кожен ранок типового жителя Франції починається з трьох обов’язкових складових: кава, апельсиновий фреш і круасан. Причому, останній люблять пити, вмочивши в чашечку капучино або латте. Історично так склалося, що Франція сильно вплинула на розвиток світової кавової культури.Коли на початку XVIII століття амстердамський бургомістр подарував кавове дерево Людовику 14, традиція пити каву заполонила країну. Вже через 15 років французи висадили безліч кавових дерев в своїх колоніях, а до кінця XIX століття вони відкрили першу плантацію у В’єтнамі.

# data[].attributes.headline
Кавова історія Німечинни

# data[].attributes.subject
Кавова історія Німечинни

# data[].attributes.body
В 1670 році, коли голландський лікар Ян Данцев відкрив свою першу кав’ярню в Бремені. Зерна в північну частину Німеччини постачали купці з Англії, а в південну – з Італії. Популярність цього напою йшла рука об руку з посиденьками за обговоренням останніх пліток. Більш того, через 40 років в Лейпцигу з’явилася друкована газета з назвою “Новини і курйози кавових будинків”. Популярність цього напою била всі рекорди і вже в 70-х роках XVIII століття його почали подавати на сніданок, замість традиційних теплого пива і юшки.

# data[].attributes.headline
Кавова історія Німечинни

# data[].attributes.subject
Кавова історія Німечинни

# data[].attributes.headline
Історія найдавнішої кав’ярні Вічного міста

# data[].attributes.subject
Історія найдавнішої кав’ярні Вічного міста

# data[].attributes.body
Кафе Antico caffe Greco вперше відчинило свої двері на Via dei Condotti, 86 в далекому 1760 році. На сьогоднішній день цей заклад вважається третьою за давністю кав’ярнею в Європі, яка поступилася першістю лише паризькому «Прокопа» і віденського «Флоріанові

Історія Antico caffe Greco почалася з грека на ім’я Нікола Делла Маддалена, чий портрет у виконанні Філіпа Вейта досі висить на стіні кав’ярні. Але Філіп був не єдиною людиною мистецтва, яка відвідувала заклад. Свого часу тут відпочивали Гете, Вагнер, лорд Байрон, Стендаль, Ліст, Міцкевич, Шопенгауер, Айвазовський, Марк Твен, Бізе та інші історично важливі персони, які приїжджали попрацювати в Рим. До речі, саме тут Ганс Християн Андерсон зустрів своїх кращих друзів Торвальдсена і Херца. І, згідно з легендою, в Antico caffe Greco любив вечеряти знаменитий Джакомо Казанова.

Микола Васильович Гоголь жив поруч з Antico caffe Greco і любив приходити сюди з друзями. Правда, за часів Гоголя кафе було більше схоже на сучасний бар: гості закладу приходили сюди випити по стаканчику, викурити пару сигарет і обговорити останні плітки зі світу мистецтва. До речі, на стіні кафе досі висить портрет улюбленого класика. Біографи Гоголя вважають, що саме тут на Via dei Condotti був написаний перший том «Мертвих душ».

# data[].attributes.attachment_link.title
завантаження.jpg

# data[].attributes.headline
Шлях кави в Європу

# data[].attributes.subject
Шлях кави в Європу

# data[].attributes.body
1600 - Кава потрапляє до Європи через Венецію. Перша кав'ярня в Італії відкривається в 1654 році.
Коли у сімнадцятому столітті кава з"явилася уперше в Європі, то католицькі священники наклали мито на диявольський трунок. Вони побоювалися, що кава витіснить вино, котре було освячене, як вони вважали, Христом. Папа Климентій VIII, скуштувавши напій, цілком змінив свою думку. Він поклав край релігійній полеміці у такий спосіб, що просто символічно охрестив напій, що дозволило віруючим католикам його споживати.

# data[].attributes.headline
Кавова міфологія: Африка

# data[].attributes.subject
Кавова міфологія: Африка

# data[].attributes.body
Мало хто з кавоманів зможе правильно відповісти на питання про походження кави. Виявляється, що саме в Африці, колисці людства, були перші кавовари, які подарували всім нам цей чудовий напій. Але, не дивлячись на довгу кавову історію африканських земель і понад 30 країн-постачальників, місцеві виробники кави так і не стали лідерами на світовому ринку. За винятком Ефіопії, яка продає 4% зерен планети.
Ефіопія, вона ж екс-Абіссінія, – найдавніша країна світу. Кожен етап її історії нерозривно пов’язаний з традиціями вирощування, споживання і поширення кавових зерен. В Ефіопії каву буквально називають «Наш хліб», адже, подібно Бразилії, в цій країні майже чверть дорослого населення пов’язана з кавовою індустрією, саме тому іноді говорять – Африка: колиска кави.

# data[].attributes.headline
Тим часом єменська л

# data[].attributes.body
Тим часом єменська легенда не заперечує ефіопської. Єменці оповідають, що біля гори Сабр стояв монастир, але вже мусульманський. Один із пастухів, ім'я якого, за твердженням Британської Eнциклoneдiї, було Кальді, пас монастирських кіз на схилах гори, і помітив, що кози не сплять, а брикають. Наступної ночі повторилося те ж саме. Стривожений пастух розповів ченцям про дивну поведінку тварин, і ті порадили простежити, які рослини жують кози вдень. І ось пастух приніс в монастир гілки з темно-червоними ягодами. У кожній такій ягоді було по два ясно- зелених зернятка. Монахи довго і безуспішно гортали старі книги, шукаючи якоїсь вказівки про дивну рослину, і врешті виявили, що це рослина не місцева. І була вона завезена в Ємен ефіопськими християнами з провінції Каффа, висаджена на Єменській землі, але незабаром здичавіла.Ченці на собі спробували дію відвару зерен і переконалися в його збудливій дії. Вони називали його "кафе" за іменем провінції Каффа, або ж "кава", що по - арабському означає "бути сильним", "рішучим".  Оскільки саме з Ємену кава набула найбільшого поширення, то араби так і називають її - "дочка Ємену".

# data[].attributes.headline
 Історія відкриття кави має дві версії - мусульманську і християнську. 

# data[].attributes.subject
 Історія відкриття кави має дві версії - мусульманську і християнську. 

# data[].attributes.body
Арабська легенда розповідає про шейха Омара, який був прославленим лікарем, але жив у печері, як простий пустельник. Мабуть лише такому святому чоловікові й могла явитися райська птаха. Коли він її помітив уперше, дивовижна птаха виспівувала чарівливі пісні, та щоразу, як Омар пробував її упіймати, на місці птахи з'являлися пахучі квіти і небачені досі плоди. Омар не знайшов для них кращого застосування, окрім як вживати за приправу для відварів, якими лікував хворих. Відвари виявилися цілющими, і чутки про них розійшлися по всій Аравії. Згодом Омара проголосили святим і в Мецці на його честь заснували монастир.