# data[].attributes.body
Fortolkning: 

Genretræk: 

I digte gælder det tit om at gengive en speciel stemning, der har været, og det gør Yahya. 

 

Situation: 

Digtet finder sted i ghettoen. 

 

Fortæller: 

Det er et lyrisk jeg, hvilket vil sige, at det et jeg, der taler om sine følelser og relationer til samfundet og eksistensen. I digtet er ”du” hans far og ikke samfundet eller situationen. 

 

Form: 

Der er fire vers, og alt står med store bogstaver, hvilket giver læseren et indtryk af, at tekste skal læses op med en høj og frustreret stemme. 

 

Lyd: 

Der er et tidspunkt, hvor der står ”et” tre gange i træk, hvilket er en gentagelse og giver flow i oplæsningen. Det skal læses op med en bestemt rytme. 

 

Sprog: 

Der er ingen tegnsætning, og alle bogstaverne er skrevet med caps. Dette gør, at man næppe får mange pauser, når man læser op. Der er en gentagelse af ordet ”et” (se lyd). 

 

Billedsprog: 

Jeg tror at de tyve liter mørke, han har spildt er alle de dårlig ting der findes i hans liv. Stenalderhånden er ru og fast, hvilket symboliser magt? 

 

Temaer: 

Stor/lille, barndom, forhold. 

 

 

Perspektivering: 

Digtet minder mig om Yahya Hassans andet digt - Barndom. Barndom beskriver også Yahya Hassans opvækst i ghettoen, og paperback-koranen mindede mig om Al Jazeera i Barndom. 

Digte minder mig også om den debat, der lige nu omhandler parallelsamfund og ghettoer i Danmark. 

# data[].attributes.body
Yahya Hassan - Far min ufødte søn
Lyrik
Avatar for malene_arp1
malene_arp1
 +  15
●
14 dage

# data[].attributes.body
Fortolkning: 

Genretræk: 

I digte gælder det tit om at gengive en speciel stemning, der har været, og det gør Yahya. 

 

Situation: 

Digtet finder sted i ghettoen. 

 

Fortæller: 

Det er et lyrisk jeg, hvilket vil sige, at det et jeg, der taler om sine følelser og relationer til samfundet og eksistensen. I digtet er ”du” hans far og ikke samfundet eller situationen. 

 

Form: 

Der er fire vers, og alt står med store bogstaver, hvilket giver læseren et indtryk af, at tekste skal læses op med en høj og frustreret stemme. 

 

Lyd: 

Der er et tidspunkt, hvor der står ”et” tre gange i træk, hvilket er en gentagelse og giver flow i oplæsningen. Det skal læses op med en bestemt rytme. 

 

Sprog: 

Der er ingen tegnsætning, og alle bogstaverne er skrevet med caps. Dette gør, at man næppe får mange pauser, når man læser op. Der er en gentagelse af ordet ”et” (se lyd). 

 

Billedsprog: 

Jeg tror at de tyve liter mørke, han har spildt er alle de dårlig ting der findes i hans liv. Stenalderhånden er ru og fast, hvilket symboliser magt? 

 

Temaer: 

Stor/lille, barndom, forhold. 

 

 

Perspektivering: 

Digtet minder mig om Yahya Hassans andet digt - Barndom. Barndom beskriver også Yahya Hassans opvækst i ghettoen, og paperback-koranen mindede mig om Al Jazeera i Barndom. 

Digte minder mig også om den debat, der lige nu omhandler parallelsamfund og ghettoer i Danmark. 

# data[].attributes.body
Fortolkning: 

Genretræk: 

I digte gælder det tit om at gengive en speciel stemning, der har været, og det gør Yahya. 

 

Situation: 

Digtet finder sted i ghettoen. 

 

Fortæller: 

Det er et lyrisk jeg, hvilket vil sige, at det et jeg, der taler om sine følelser og relationer til samfundet og eksistensen. I digtet er ”du” hans far og ikke samfundet eller situationen. 

 

Form: 

Der er fire vers, og alt står med store bogstaver, hvilket giver læseren et indtryk af, at tekste skal læses op med en høj og frustreret stemme. 

 

Lyd: 

Der er et tidspunkt, hvor der står ”et” tre gange i træk, hvilket er en gentagelse og giver flow i oplæsningen. Det skal læses op med en bestemt rytme. 

 

Sprog: 

Der er ingen tegnsætning, og alle bogstaverne er skrevet med caps. Dette gør, at man næppe får mange pauser, når man læser op. Der er en gentagelse af ordet ”et” (se lyd). 

 

Billedsprog: 

Jeg tror at de tyve liter mørke, han har spildt er alle de dårlig ting der findes i hans liv. Stenalderhånden er ru og fast, hvilket symboliser magt? 

 

Temaer: 

Stor/lille, barndom, forhold. 

 

 

Perspektivering: 

Digtet minder mig om Yahya Hassans andet digt - Barndom. Barndom beskriver også Yahya Hassans opvækst i ghettoen, og paperback-koranen mindede mig om Al Jazeera i Barndom. 

Digte minder mig også om den debat, der lige nu omhandler parallelsamfund og ghettoer i Danmark. 

# data[].attributes.body
Fortolkning: 

Genretræk: 

I digte gælder det tit om at gengive en speciel stemning, der har været, og det gør Yahya. 

 

Situation: 

Digtet finder sted i ghettoen. 

 

Fortæller: 

Det er et lyrisk jeg, hvilket vil sige, at det et jeg, der taler om sine følelser og relationer til samfundet og eksistensen. I digtet er ”du” hans far og ikke samfundet eller situationen. 

 

Form: 

Der er fire vers, og alt står med store bogstaver, hvilket giver læseren et indtryk af, at tekste skal læses op med en høj og frustreret stemme. 

 

Lyd: 

Der er et tidspunkt, hvor der står ”et” tre gange i træk, hvilket er en gentagelse og giver flow i oplæsningen. Det skal læses op med en bestemt rytme. 

 

Sprog: 

Der er ingen tegnsætning, og alle bogstaverne er skrevet med caps. Dette gør, at man næppe får mange pauser, når man læser op. Der er en gentagelse af ordet ”et” (se lyd). 

 

Billedsprog: 

Jeg tror at de tyve liter mørke, han har spildt er alle de dårlig ting der findes i hans liv. Stenalderhånden er ru og fast, hvilket symboliser magt? 

 

Temaer: 

Stor/lille, barndom, forhold. 

 

 

Perspektivering: 

Digtet minder mig om Yahya Hassans andet digt - Barndom. Barndom beskriver også Yahya Hassans opvækst i ghettoen, og paperback-koranen mindede mig om Al Jazeera i Barndom. 

Digte minder mig også om den debat, der lige nu omhandler parallelsamfund og ghettoer i Danmark. 

# data[].attributes.body
1. Hassans virkemidler:

1. VERSALER

2. få – men virkningsfulde – metaforer/sammenligninger/sproglige nydannelser (fx FLERGRÆDERI)

3. gentagelsesfigurer som anafor, allitteration, assonans.

4. mange substantiver og verber (få adjektiver)

5. Digtet rimer ikke

# data[].attributes.body
Fortolkning:

Genretræk:

I digte gælder det tit om at gengive en speciel stemning, der har været, og det gør Yahya.

Situation:

Digtet finder sted i ghettoen.

Fortæller:

Det er et lyrisk jeg, hvilket vil sige, at det et jeg, der taler om sine følelser og relationer til samfundet og eksistensen. I digtet er ”du” hans far og ikke samfundet eller situationen.

Form:

Der er fire vers, og alt står med store bogstaver, hvilket giver læseren et indtryk af, at tekste skal læses op med en høj og frustreret stemme.

Lyd:

Der er et tidspunkt, hvor der står ”et” tre gange i træk, hvilket er en gentagelse og giver flow i oplæsningen. Det skal læses op med en bestemt rytme.

Sprog:

Der er ingen tegnsætning, og alle bogstaverne er skrevet med caps. Dette gør, at man næppe får mange pauser, når man læser op. Der er en gentagelse af ordet ”et” (se lyd).

Billedsprog:

Jeg tror at de tyve liter mørke, han har spildt er alle de dårlig ting der findes i hans liv. Stenalderhånden er ru og fast, hvilket symboliser magt?

Temaer:

Stor/lille, barndom, forhold.

Perspektivering:

Digtet minder mig om Yahya Hassans andet digt - Barndom. Barndom beskriver også Yahya Hassans opvækst i ghettoen, og paperback-koranen mindede mig om Al Jazeera i Barndom.

Digte minder mig også om den debat, der lige nu omhandler parallelsamfund og ghettoer i Danmark.

# data[].attributes.body
Yahya Hassan

Far min ufødte søn:

Paperback-ikke en bestseller blød forside limet til ryggen

Stenalderhånd - primitivt

Spilder - spilder noget

Sproget er direkte

Bogstaverne er med stort giver en råbende effekt

Tema: familie, barndom

Fortolkning siger til sine forældre spildt barndom forklare relation og perspektiv mellem far hvordan det er at være far og søn

# data[].attributes.body
Fortolkning:

Genretræk:

I digte gælder det tit om at gengive en speciel stemning, der har været, og det gør Yahya.

Situation:

Digtet finder sted i ghettoen.

Fortæller:

Det er et lyrisk jeg, hvilket vil sige, at det et jeg, der taler om sine følelser og relationer til samfundet og eksistensen. I digtet er ”du” hans far og ikke samfundet eller situationen.

Form:

Der er fire vers, og alt står med store bogstaver, hvilket giver læseren et indtryk af, at tekste skal læses op med en høj og frustreret stemme.

Lyd:

Der er et tidspunkt, hvor der står ”et” tre gange i træk, hvilket er en gentagelse og giver flow i oplæsningen. Det skal læses op med en bestemt rytme.

Sprog:

Der er ingen tegnsætning, og alle bogstaverne er skrevet med caps. Dette gør, at man næppe får mange pauser, når man læser op. Der er en gentagelse af ordet ”et” (se lyd).

Billedsprog:

Jeg tror at de tyve liter mørke, han har spildt er alle de dårlig ting der findes i hans liv. Stenalderhånden er ru og fast, hvilket symboliser magt?

Temaer:

Stor/lille, barndom, forhold.

Perspektivering:

Digtet minder mig om Yahya Hassans andet digt - Barndom. Barndom beskriver også Yahya Hassans opvækst i ghettoen, og paperback-koranen mindede mig om Al Jazeera i Barndom.

Digte minder mig også om den debat, der lige nu omhandler parallelsamfund og ghettoer i Danmark.

# data[].attributes.body
Faren bliver beskrevet, som Yahya Hassans ufødte søn.

# data[].attributes.body
Man kan perspektivere til børn, der får tæsk og det, at slippe mørke følelser ufrivilligt.

# data[].attributes.headline
Johnnyboi's fortolkning og perspektivering af FAR MIN UFØDTE SØN

# data[].attributes.subject
Johnnyboi's fortolkning og perspektivering af FAR MIN UFØDTE SØN

# data[].attributes.body
Tema

Jeg tror, at han har fået tæsk, som barn, fordi han beskriver "en  barndom op ad væggen."

Billedsprog

Måske betyder, at han skriver i digtet, at "Jeg spilder 20 liter mørke.", at han ufrivilligt giver slip på gmmelt nag fra den tid, hvor han fik tæsk af sin far.

Sprog

Teksten er nok skrevet med blokbogstaver, fordi det er meningen digtet skal siges højt/råbes. Grunden til, at der ikke er nogle tegn i digtet er nok at det ikke skal være for korrekt.

Lyd

Grunden til at der er en opremsning i digtet er at digtet skal lyde godt og messende.

Form

Grunden til, at digtet er firkantet og kort er nok, at det skal ligne et vers og, at man skal kunne læse mellem linierne. Man får ikke det hele at vide.

Fortæller

Digtet skal beskrive hans barndom og derfor er der en jeg-fortæller i digtet.

Situation

Han beretter nok om "En barndom op ad væggen.", fordi han har fået tæsk, som barn.

Genretræk

Digtet er meget rytmisk, fordi der bliver remset op.

# data[].attributes.body
der er mange symboler i teksten
det er en jeg-fortæller

# data[].attributes.body
Jeg fortæller, negativ fortæller

# data[].attributes.body
Digtet er meget rytmisk.

# data[].attributes.body
Der er en Jeg-fortæller i digtet.

# data[].attributes.body
Teksten er kort. Den er firkantet, som et vers.

# data[].attributes.body
Digtet er meget opremsende.

# data[].attributes.body
Der er ikke nogle tegn i teksten.
Teksten er skrevet med blokbogstaver.

# data[].attributes.body
Der er noget billedsprog i digtet. Det er "Jeg spilder 20 liter mørke."

# data[].attributes.body
Hård barndom.

# data[].attributes.body
Far og søn
At elske og ikke at elske

# data[].attributes.body
Situationen i digtet er, at han beretter om en barndom op af væggen.

# data[].attributes.body
Det grafiske udtryk med de store bogstaver gør at linjerne råber til os.

Det er en åben tekst som gør at vi skal bruge vores fantasi og læse mellem linjerne for at forstå teksten.

Det er et digt.

# data[].attributes.body
Det sagde hun også i går hue hue hue

# data[].attributes.body
Han gengiver dele af hans barndom.
Hans far for os til at føle vrede og omsorg.
Hans følelser bliver beskrevet som at være mørke, begivenheden er den spilte barndom med slag fra en stenalderhånd. Stemningen er usikker og væmmelig.

# data[].attributes.body
1. Person/jeg fortæller.
Han taler til sin far og til samfundet.
Han har skrevet en beretning om dit eget liv.

# data[].attributes.body
Han benytter sig kun af store bogstaver som giver en effekt af råben og seriøsitet.

# data[].attributes.body
Der er ikke nogen rim.

# data[].attributes.body
Der er ingen tegnsætning hvilket gør teksten meget urolig.

# data[].attributes.headline
teksten er meget symbolsk og man skal virkelig kigge igennem linjerne for at forstå teksten 

# data[].attributes.subject
teksten er meget symbolsk og man skal virkelig kigge igennem linjerne for at forstå teksten 

# data[].attributes.body
Vi syntes at historien bruger billedsprog formen symbolik. Fordi vi forbinder nogle af ordenen med klare billeder og tanker om hvad det betyder eks. Stenalderhånd som kan betyde en hånd så hård som sten der gør noget som høre til i stenalderen.

# data[].attributes.body
J