# data[].attributes.body
"Positiv

1b) Øget selvtillid

2b) Øget fællesskabsfølelse

3b) Nyt syn på livet

4b) Stimulering af hjernen

5b) Større mod på livet

6b) Bedre forhold til terapeuterne"

# data[].attributes.body
"At have en fornemmelse af sig selv som socialt væsen i verden kræver, at livet er andet og mere end en serie indbyrdes uafhængige hændelser. Narrativer transformerer hændelser til episoder i en fortælling. Narrativer får således identiteten og selvet til at opstå; de danner basis for, at man bliver sig selv (Somers 1994). I denne proces er evnen til at bruge sprog og kunne reflektere vigtig. Mennesket er som art enestående, fordi vi fortolker egne og andres følelser og handlinger ud fra den underforståede forudsætning, at de kunne være anderledes" (midt side 68)

# data[].attributes.body
"Forfatterne opfangede hurtigt i forløbet, at patienterne var nervøse

for ikke at stave korrekt. Derfor er det vigtigt at understrege, at

der ikke er forventninger til, at retskrivningen skal være korrekt."

# data[].attributes.body
I begyndelsen var de fleste deltagere bange for at fejle; enten ved at løse opgaverne forkert eller skrive forkert rent

grammatisk, da det var mange år siden, de sidst havde brugt deres

skriftsprog. Forfatterne understregede imidlertid undervejs, at der

ikke var rigtige eller forkerte måder at løse opgaverne på, og at korrekt

retskrivning var underordnet. Det bidrog til, at deltagerne slappede

mere af i forløbet, og at frygten for at fejle aftog.

# data[].attributes.body
“Jeg har faktisk ikke fået noget bedre selvværd af det... tværtimod,”

# data[].attributes.body
"Hun understregede, at der gerne må være nogle forventninger til deltagerne,

men at der ikke skal være noget pres på dem."

# data[].attributes.body
kreative: er en kunsteririsk skriveform med formål at andre skal læse det, det bliver brugt til at udtrykke følelser på en kreativ måde.

ekspressive: det er en form for selv terapi, det er udelukkende dig selv du skriver for og det bliver brugt for at bearbejde trauma og følelser

# data[].attributes.body
"Deltagerne oplevede, at det var rart at få genopfrisket gode minder fra barndommen, som de ellers havde glemt. [...] En af deltagerne gav udtryk for, at det var som at få et helikoptersyn på sit eget liv: “... jeg har gået ved mange forskellige slags behandlere, og der snakker man jo sådan meget om de ting, der har været svære ... jeg oplevede også utroligt mange fede ting, dengang jeg var barn. Det havde jeg næsten sådan helt glemt.”"

# data[].attributes.body
Formålet med skriveværkstedet var at afprøve, hvad kreativ skrivning kunne bidrage med til kronisk alkoholafhængige patienter. Vi havde på forhånd en hypotese om, at skrivningen blandt andet kunne bidrage til at give deltagerne en ny måde at udtrykke sig på, skrive deres historie om, bryde vaner, udfordre sig selv, træne kognitive evner og give selvtillid. (s. 58)

# data[].attributes.body
1: Deltagerne får nye måder at udtrykke sig på - som kan gøre det lettere at tale om svære følelser, som er forbundet til deres alkoholsmisbrug.

2: at skrive og dele tekster, kan skabe reflektion - over egne oplevelser og erfaringer.

3: at man opdager nye perspektiver på sig selv - fx når ens tekst læses højt og giver genklang hos andre i gruppen.

4: fælleskabet i gruppen styrker selvværdet. - fordi man oplever andre kan spejle sig i det man siger.

5: det giver helikopter perspektiv fra eget liv, det genopdager gode minder, når de skriver.

# data[].attributes.body
Ekspressiv: skrivning bearbejder livsarbejde handler om at bearbejde et trauma direkte det er det primære mål er at bearbejde et trauma

Kreativ: finder alternative måder at udtrykke sig på

Som supplement som den primære behandling man fokuserer man ikke konkret på traumet men du udtrykke dine oplevelser/følelser på en kreativ måde

# data[].attributes.body
Effekterne kan omsættes til pædagogisk praksis ved at:

styrke selvtillid gennem kreative succesoplevelser,

fremme fællesskab, empati og samarbejde,

give nye perspektiver og refleksion over eget liv,

stimulere sprog, kognition og sanser,

øge motivation og lyst til læring,

skabe mere ligeværdige relationer mellem pædagog og deltager.

# data[].attributes.body
den kreative skriving kan være en super godt redskab når man fx arbejder med børn, der kan have svært ved at sætte ord på dine tanker og følelser, men kan have nemmere ved det gennem kreative skrivning

# data[].attributes.body
1 opgave

Citater af patienterne

Dårligere selvværd (Linje 18, s. 65)

Frygt for at fejle (Linje 28, s. 65)

For privat (Linje 4, s. 66)

Hvad gjorde terapeuten?

(Linje 23, s. 66)

2 opgave

Dårligere selvværd

Frygten for at fejle

For privat

Følte at det var svært og at andre deltagere var bedre.

Bange for at forstå eller løse opgaven forkert, og grammatikken. (Angstprovokerende)

• Grænseoverskridende og kom for tæt på.

Usikker på egne evner

Der gik tid før at nogle deltagerne følte sig komfortable i rummet, til at turde åbne op

Svært at skrive om alkohol, skyld og relationer.

Balancen mellem at være professionel samtidig med at åbne op (Terapeuternes POV)

# data[].attributes.body
Vi ser, at man ville kan finde muligheder for at alle kunne føle sig trygge i rummet.

Vi oplever ved teksten at de ikke bliver set neutralt. Behandlerne er skeptiske.

Vi synes at det var fedt, at det ikke nødvendigvis var fokus på deres misbrug men om oplevelser de havde haft i barndommen.

# data[].attributes.body
"Ved at deltage i de fælles skriveøvelser blev terapeuterne til “rigtige mennesker” i stedet for kun behandlere. “Jeg synes, det var godt, fordi vi lærte også dem (behandlerne) at kende på en anden måde. Altså, det er jo sådan meget, at de kender nærmest hele vores livshistorie, men at vi ikke rigtig kender dem. Altså de bliver jo lige pludselig rigtige mennesker. I stedet for kun behandlere,” sagde en af deltagerne."

# data[].attributes.body
Et bedre forhold til terapeuterne: Deltagerne oplevede, at skriveværkstedet gav et tættere forhold til terapeuterne, som blev set som “rigtige mennesker” frem for kun behandlere: “...de kender nærmest hele vores livshistorie, men at vi ikke rigtig kender dem. Altså de bliver jo lige pludselig rigtige mennesker. I stedet for kun behandlere.” Terapeuternes deltagelse skabte tryghed under workshopsene og gjorde det mere rart for deltagerne at komme i “netværket”.