# data[].attributes.headline
Ім’я Ф. Шиллера назавж

# data[].attributes.body
Ім’я Ф. Шиллера назавжди ввійшло в історію німецької та світової культури як автора багатьох відомих творів, зокрема оди «До радості», яку композитор Л. ван Бетховен поклав на музику, що стала гімном Євросоюзу.

# data[].attributes.headline
З біографії поета

# data[].attributes.subject
З біографії поета

# data[].attributes.body
Йоганн Крістоф Фрідріх Шиллер народився 10 листопада 1759 р. в м. Марбасі (Німеччина). Його батько був військовим фельдшером. Фрідріха віддали вчитися до латинської школи. У старших класах він захопився творами римських класиків — Овідія, Горація, Вергілія. Подальшу долю Ф. Шиллера вирішив герцог Карл Євгеній, правитель Вюртемберга, куди переїхала родина після виходу на пенсію батька. Герцог був великим деспотом, але охоче грав роль «освіченого монарха». Він створив воєнну школу — Карлсшуле в Штутгарті, перетворену згодом на академію. Проте насправді це була «плантація рабів», як називали її німці. Уся система навчання базувалася на різках, якими карали за найменшу провину. Герцог змусив Фрідріха піти до школи, де навчання тривало вісім років.

# data[].attributes.attachment_link.title
завантаження

# data[].attributes.headline
Мандри Європою

# data[].attributes.subject
Мандри Європою

# data[].attributes.body
В 1780 р. Ф. Шиллер закінчив медичний факультет академії та став військовим лікарем із мізерною платнею, однак муштра й знущання супроводжували його й надалі. 22 вересня 1782 р. він утік із вюртемберзького герцогства. 23-річний Ф. Шиллер остаточно присвятив своє життя літературі. З того часу почалися його мандри Європою. Переховуючись від гніву герцога Вюртемберзького, він жив у різних містах — Мангеймі, Лейпцигу, Дрездені.

# data[].attributes.headline
Дружба з Гете

# data[].attributes.subject
Дружба з Гете

# data[].attributes.body
Дружба тривала понад десять років. Попри несхожість цих виняткових особистостей, у них була одна спільна мета — підняти духовний рівень народу, пробудити його свідомість і спонукати до вільного й щасливого життя. Ідеалом обох завжди була свобода, яку вони розуміли як необхідний спосіб існування людини.

# data[].attributes.headline
Творчий спадок поета

# data[].attributes.subject
Творчий спадок поета

# data[].attributes.body
Крім віршів і балад, Ф. Шиллер багато писав для театру. Серед найвідоміших його п’єс — драми «Розбійники»,«Підступність і кохання», «Марія Стюарт», «Вільгельм Телль» та інші.

# data[].attributes.attachment_caption
Пам'ятник Ф. Шиллеру в Берліні

# data[].attributes.headline
Смерть поета

# data[].attributes.subject
Смерть поета

# data[].attributes.body
1804 р. стан здоров’я Ф. Шиллера, котрий хворів на сухоти, різко погіршився. 9 травня 1805 р. Ф. Шиллер помер. Поетові було лише 45 років... Його поховали на старовинному цвинтарі церкви Святого Якова. Пізніше труну Ф. Шиллера було перенесено до склепу веймарських герцогів, поруч із прахом Й. В. Ґете. Смерть, як і життя, поєднала їх назавжди...

# data[].attributes.headline
Художні засоби оди

# data[].attributes.subject
Художні засоби оди

# data[].attributes.body
В оді “До радості” автор створив символічні образи радості та Творця (Господа).

Художні засоби: Антитеза – І черв’як утіху знає І небесний херувім.

Метафора – Радість квіти розвиває і розгін дає сонцям; радість п’ють усі істоти З груді матері-землі…

Епітети: Мізерного зерна, пишний мир, в лиху годину

Риторичні звертання: Браття! Радосте, небесна іскро!

Риторичні запитання: Де ж небесний ваш отець?

# data[].attributes.attachment_caption
Рукопис оди Ф. Шиллера.

# data[].attributes.headline
Ода "До радості"

# data[].attributes.subject
Ода "До радості"

# data[].attributes.body
У творі звучить полум’яний заклик до єднання людей в ім’я миру, дружби, свободи, щастя й радості на землі.

Твір побудований як діалог ліричного героя й хору. Ліричний герой утілює просвітницькі ідеї автора, утверджує необхідність духовного єднання людей різних країн і націй.

Ода “До радості” була написана Шиллером у 1785 році як твір святкування братерства людей. В 1823 році Бетховен написав дев'яту симфонію. Для четвертої, фінальної частини цієї симфонії використав оду “До радості” Шиллера, яку виконував хор.

# data[].attributes.body
Ода — жанр лірики, вірш, що виражає піднесені почуття й оспівує важливі події, діяльність видатних осіб. Виникла в Стародавній Греції (Горацій та ін.), активно розвивалася в добу класицизму.

# data[].attributes.headline
Просвітницька програма Шиллера

# data[].attributes.subject
Просвітницька програма Шиллера

# data[].attributes.body
У словах ліричного героя висловлено просвітницьку програму Ф. Шиллера. У них звучать заклики як керівництво до дії, зразок поведінки й моралі людини. "Будь твердим в лиху годину,

Поміч скривдженим давай,

Всюди правду знай єдину,

Зроду клятви не ламай,

Не знижайсь перед потужним,

Коли треба — важ життям!

Шана й слава чесним, мужнім,

Згуба підлим брехунам!"

# data[].attributes.headline
Образ Творця в оді

# data[].attributes.subject
Образ Творця в оді

# data[].attributes.body
Образ Господа трактується

Ф. Шиллером у дусі Просвітництва — як утілення розуму, природи, правди й добра. Бог у розумінні митця потребує не рабської покірності, а руху вперед, внутрішнього вдосконалення. Людство має виконувати Божі Заповіді, стати єдиною родиною, жити в мирі, щоб прийти до високої мети.

# data[].attributes.headline
"Ода до радості"- Бетховен-гімн Євросоюзу

# data[].attributes.subject
"Ода до радості"- Бетховен-гімн Євросоюзу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
0:00 / 2:24•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.title
«ОДА ДО РАДОСТІ» - БЕТХОВЕН - ГІМН ЄВРОПЕЙСЬКОГО СОЮЗУ - Тарас Демчишин, диригент, Японія

# data[].attributes.headline
Один із символів Європи

# data[].attributes.subject
Один із символів Європи

# data[].attributes.body
У 1972 році Рада Європи утвердила «Оду до радості», покладену на музику Бетховена Гімном Ради Європи,

а у 1993 — гімном ЄС.

Ода "До радості" вважається одним із символів Європи, що утверджують спільність цінностей, які ці держави поділяють.

Ідеї Шиллера про гуманність, демократію, свободу особистості, національну незалежність, про волю, мир і дружбу між народами залишаються актуальними й сьогодні.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.question
Коли "Ода до радості" стала гімном ЄС?

# data[].attributes.headline
Ода "До радості"

# data[].attributes.subject
Ода "До радості"

# data[].attributes.body
О́да до ра́дості (нім. «Ode an die Freude») — ода, написана у 1785 році німецьким поетом та істориком Фрідріхом Шиллером для дрезденської масонської ложі, у якій звеличується єдність усіх людей. Попри майбутню популярність вірша, сам Шиллер негативно відгукувся про нього, зазначаючи, що ода «далека від реальності» та що «можливо для нас, але не для світу, не для мистецтва поезії» у листі до свого друга Крістіана Кернера (під впливом якого і була написана ода), написаному у 1800 році.