# data[].attributes.headline
Cada grup ha de fer recerca i  publicar en aquest padlet segon la seva categoria. Poden pujar textos, imatges, afegir enllaços, gravar àudios, vídeos.. creativitat al poder .

# data[].attributes.subject
Cada grup ha de fer recerca i  publicar en aquest padlet segon la seva categoria. Poden pujar textos, imatges, afegir enllaços, gravar àudios, vídeos.. creativitat al poder .

# data[].attributes.body
Cada estudiant ha de comentar al menys dos publicacions i dar un "me gusta" a la informació que trobeu més interessant o sorprenent

# data[].attributes.body
Ainhoa, Agus, Belén i Dani.

# data[].attributes.body
Jordi, Aarón, Raúl, Rafay

# data[].attributes.body
Descubierto en 1902 en montana, perteneció a los tiranosauridos que vivieron hasta finales del Cretácico superior, el primer fósil data de hace 68 a 66 millones de años, su descubrimiento ayudó a descubrir los ecosistemas del Cretácico, dinámicas de los depredadores de la época así como estudio de la extinción de los dinosaurios no avianos.

# data[].attributes.body
Jordi, Aaron, Raul, rafay

# data[].attributes.body
Els fòssils són restes d’éssers vius del passat o rastres de la seva activitat que s’han conservat fins ara.

Les restes poden ser completes o parcials.

Amb passat em refereixo a fa milers o milions d’anys.

Es conserven generalment a roques sedimentàries, però també en altres materials com l’ambre.

La permineralització és un procés de fossilització en el qual els dipòsits de mineral formen empremtes internes d'organismes. Portats per l'aigua, aquests minerals omplen els espais entre els teixits orgànics. A causa de la naturalesa de les empremtes formades, la permineralització és particularment útil en els estudis de les estructures internes dels organismes, normalment de plantes.

L’ambre és resina fossilitzada de més de 20 milions d’anys.a l’ambre poden conservar-se altres éssers vius com insectes (i pol·len, aràcnids, etc.). Això és un 2×1: l’ambre és fòssil, i l’ésser viu de dins també. Un fòssil doble!

Les empremtes fòssils són rastres o impressions que van deixar organismes vius al passat i que s'han preservat en roques sedimentàries al llarg del temps. Aquestes empremtes poden incloure marques de petjades, rastres de moviment, caus, marques d'alimentació o fins i tot impressions de parts del cos, com ara fulles o pell.

Els fòssils motlles són un tipus de fòssils que es formen quan un organisme queda enterrat en sediments i, amb el temps, aquests sediments endureixen i formen una impressió o un motlle de l'organisme.

# data[].attributes.body
De quina espècie és?

És un artròpode extint.

Quants anys té?

522 milions d'anys.

On es va trobar?

En qualsevol continent que hi hagi afloraments paleozoics.

Que ens diu sobre el passat?

Va aparèixer al Cambra inferior. Va donar lloc a una ràpida cladogènesi, sobrevivint durant 300 milions d'anys fins a la seva extinció al Pèrnic Superior.

# data[].attributes.body
1. De quina espècie és?

2. Quants anys tè?

3. On es va trobar?

4. Què ens diu sobre el passat?

1. Espècie: Les amonites pertanyen a un grup extint de mol·luscs cefalòpodes (subclasse Ammonoidea), relacionats amb els actuals pops i calmars. Es caracteritzen per les seves conques enrollades amb crestes i sutures complexes, que varien segons l'espècie.

2. Edat: Van existir des del Devonià (fa uns 400 milions d'anys) fins a la seva extinció en l'event K-Pg (límit Cretaci-Paleogen, fa 66 milions d'anys). Són fòssils guia clau per datar roques del Mesozoic, especialment en estratigrafia.

3. Lloc de descobriment: Les amonites es troben globalment en roques sedimentàries d'origen marí(com calcàries o argiles). La seva presència indica que la zona va ser un fons marí en el passat.

4. Significat històric:

• Revelen informació sobre canvis climàtics i condicions oceàniques (per exemple, la forma de la conquilla reflecteix adaptacions a la temperatura o profunditat).

• La seva diversitat i extinció sobtada són marcadors de l'event d'extinció massiva del Cretaci, vinculat a l'impacte d'un asteroide.

• Estudiar-ne la distribució ajuda a reconstruir la deriva continental i els paleoceans.

# data[].attributes.attachment_link.title
Documento A4 Portada de Geología Infantil Marrón

# data[].attributes.body
Procés de fossilització.

Com es forma un fòssil?

La formació d’un fòssil és un fenomen rar que requereix condicions específiques. Aquest és el procés bàsic:

1. Mort de l’organisme

- L’organisme mor i cau en un entorn que afavoreix la preservació (per exemple, fons marins, llacs, o zones amb sediments com sorra o fang).

2. Enterrament ràpid

- Les restes queden cobertes ràpidament per sediments (fang, sorra, cendra volcànica), que eviten l’acció de carronyaires, l’oxidació i la descomposició total.

3. Descomposició de parts toves

- Les parts orgàniques (músculs, òrgans) es descomponen per acció de bacteris i agents ambientals. Només les parts dures (ossos, dents, conquilles) solen sobreviure.

4. Mineralització

- Els minerals dissolts en aigua subterrània (com sílice, calcita o pirita) impregnen els porus de les parts dures o reemplacen els teixits originals. Aquest procés pot trigar milers d’anys.

- Exemple: Les conquilles d’amoniteses transformen en calcita, preservant la seva estructura espiral.

5. Pressió i compactació

- Els sediments acumulats al llarg de milions d’anys exerceixen pressió sobre les restes, compactant-les i formant roques sedimentàries (com calcàries o argiles).

6. Exhumació

- Moviments tectònics o erosió poden exposar els fòssils a la superfície, on són descoberts.

Tipus de fossilització :

- Petrificació : Minerals reemplacen els teixits (exemple: troncs fòssils).

- Conservació en àmbar : Insectes o plantes queden atrapats en resina d’arbre solidificada.

- Moldes i empremtes:

Es preserva la forma de l’organisme (com petjades de dinosaures).

- Fòssils químics : Restes orgàniques (com lípids) preservades en roques.

# data[].attributes.body
El jaciment d'Atapuerca es troba a la província de Burgos i és conegut per les restes d'homínids com l'Homo antecessor. Aquestes restes tenen un edat d'entre 800.000 i 1,2 milions d'anys. Atapuerca ha proporcionat informació important sobre els primers humans que habitaven Europa, els seus hàbits socials i les eines que utilitzaven dia a día.

Un dels descobriments més importants d'Atapuerca és el de l'Homo antecessor, una espècie de homínid que va viure fa uns 800.000 anys. Aquest descobriment va proporcionar proves d'un dels primers habitants d'Europa, amb característiques que els apropen tant a l'Homo erectus com a l'Homo sapiens. A més, les restes trobades a Atapuerca han proporcionat informació sobre les eines utilitzades per aquestes espècies i els seus possibles comportaments socials.

Un vídeo molt interessant sobre Atapuerca:

https://youtu.be/qWtlprivN_Q?si=F69PrB8Wx4j1Co4I

# data[].attributes.body
Aquest fòssil es tracta de l'espècie Mammuthus primigenius, un gran mamífer herbívor que va viure durant el Quaternari, i era similar als elefants moderns però amb un cos cobert de pèl llarg i amb gran ullals en espiral.

Els mamuts van viure fa uns 400000 a 4000 anys. Els restes d'aquesta espècie s'han trobat en moltes zones d'Europa, Àsia i Amèrica del Nord, especialment a Sibèria. Aquest mamífer ens proporciona molta informació sobre el clima, l'ecosistema, i les condicions de vida durant l'última glaciació. A més a més, a través de l'anàlisi de les seves restes, els científics poden estudiar la vegetació que creixia en aquella època, i fins i tot les relacions entre els humans i els mamuts en aquells època.

https://youtu.be/kjk8qgmuxxc?si=ZmiCYbXwEv8bC90X

Video descubriment de fòssils d'un mamut a Sibèria: https://youtu.be/naJHP9GI_C4?si=8Pi_PgGiPE7oaIj3

# data[].attributes.headline
Cómo se relaciona la deriva continental con los fósiles?

# data[].attributes.subject
Cómo se relaciona la deriva continental con los fósiles?

# data[].attributes.body
1. La deriva continental i els fòssils estan relacionats perquè la distribució de fòssils en diferents continents dona suport a la teoria d'Alfred Wegener. S'han trobat fossils idèntics, com el Mesosaurus i la planta Glossopteris, en continents avui separats, cosa que indica que abans estaven units en el supercontinent Pangea. Aquesta evidencia, juntament amb similituds geologiques i climatiques, confirma que els continents s'han desplaçat al llarg del temps.

# data[].attributes.body
La imatge mostra un fòssil d’un rèptil prehistòric. La seva forma i estructura poden correspondre a Mesosaurus o Lystrosaurus, tots dos utilitzats com a evidència de la deriva continental. El fòssil de la imatge té aproximadament 280 a 290 milions d’anys, ja que aquest rèptil va viure durant el Pèrmic primerenc. Els seus fòssils s’han trobat a Sud-amèrica i Àfrica. El que esta clar es que en un pasat les continentes estaban junts

# data[].attributes.body
EL MESOSAURUS

pertenece a la familia masosauridea y es uno de los primeros reptiles conocidos en adaptarse completamente a la vida acuática.

Tiene años: 299 a 280 millones

Se encontraron en el periodo pérmico temprano / Sudamérica y África

# data[].attributes.body
Va ser descobert a Alemanya, prop de Solnhofen, 1860 va ser descrit formalment en 1861 per Hermann von Mayer, el archaeopteryx va viure en el periode jurasic superior fa 150 i 148 millions d’ anys, el seu descobriment va ser crucial per la comprensió de l’ evolució dels ocells, servint com a evidencia de la transició de dinosaures als ocells, mostrant caracteristiques claus de aquest dues grups.