# data[].attributes.headline
Чи може супервізор проводити супервізію в закладі, в якому сам працює?

# data[].attributes.subject
Чи може супервізор проводити супервізію в закладі, в якому сам працює?

# data[].attributes.body
Так, супервізор може проводити супервізію в закладі, в якому сам працює. Однак, це питання вимагає детального розгляду з огляду на кілька важливих факторів:

Конфлікт інтересів: Існує потенційний ризик виникнення конфлікту інтересів, особливо якщо супервізор є безпосереднім керівником супервізуваного. Це може вплинути на об'єктивність оцінки та відвертість у спілкуванні.

Довіра: Важливим аспектом успішної супервізії є довіра між супервізором і супервізантом. Якщо співробітники не довіряють супервізору, то ефективність процесу може бути знижена.

Конфіденційність: Супервізор повинен забезпечити повну конфіденційність інформації, отриманої під час сесій. Це особливо важливо, якщо супервізор має доступ до загальної інформації про співробітників.

Об'єктивність: Супервізор повинен бути здатним об'єктивно оцінювати роботу супервізуваного, не дозволяючи особистим стосункам впливати на його судження.

Професійна етика: Супервізор повинен дотримуватися високих етичних стандартів і уникати будь-яких ситуацій, які можуть скомпрометувати його професійну репутацію.

Щоб мінімізувати ризики і зробити супервізію ефективною, рекомендується дотримуватися таких принципів:

Прозорість: Відкрито обговорити з супервізованими можливі конфлікти інтересів і запевнити їх у конфіденційності.

Незалежність: Наскільки це можливо, супервізор повинен мати певну ступінь незалежності від структури управління організації.

Регулярна оцінка: Проводити регулярну оцінку ефективності супервізії і вносити необхідні корективи.

Альтернативи: Запропонувати співробітникам альтернативні варіанти супервізії, наприклад, з зовнішнім супервізором.

Проведення супервізії в межах однієї організації можливе, але вимагає особливої обережності і дотримання певних умов. Важливо, щоб супервізор був висококваліфікованим фахівцем і мав досвід роботи в ролі супервізора. Також необхідно створити сприятливі умови для проведення супервізії, забезпечивши конфіденційність і довіру.

# data[].attributes.headline
Як діяти супервізору, який вже почав працювати з супервізантом, але через деякий час супервізант відмовився співпрацювати, сказав, що змінюватися не бажає. Як діяти супервізору в цьому випадку?  

# data[].attributes.subject
Як діяти супервізору, який вже почав працювати з супервізантом, але через деякий час супервізант відмовився співпрацювати, сказав, що змінюватися не бажає. Як діяти супервізору в цьому випадку?  

# data[].attributes.body
Ситуація, коли супервізант відмовляється від співпраці, є складною і потребує делікатного підходу. Важливо розуміти, що за такою відмовою можуть стояти різні причини:

Неправильне розуміння мети супервізії: Супервізант може не розуміти, чого саме від нього очікують, або не бачити користі від процесу.

Опір змінам: Люди часто бояться змін і виходять із зони комфорту.

Проблеми у відносинах: Можливо, між супервізором і супервізантом виникли особисті розбіжності, які впливають на процес.

Зовнішні фактори: На відмову можуть вплинути інші фактори, такі як підвищене навантаження на роботі, особисті проблеми тощо.

Рекомендації для супервізора

1. Спокій і відкритий діалог:

Спробуйте знову поговорити з супервізантом в спокійній обстановці.

Виявіть розуміння його позиції, але також чітко озвучте свої очікування.

Запитайте, що саме його не влаштовує в процесі супервізії.

2. Переоцінка цілей:

Разом з супервізантом перегляньте цілі супервізії. Можливо, їх потрібно скоригувати або уточнити.

Поставте акцент на конкретних, досяжних цілях, які будуть цікаві для супервізанта.

3. Зміна підходів:

Спробуйте змінити свої методи роботи, підлаштувавшись під стиль супервізанта.

Запропонуйте різноманітні вправи та завдання, які можуть бути більш цікавими для нього.

4. Залучення третьої сторони:

Якщо пряма розмова не дає результатів, можна залучити до розмови іншу довірену особу (наприклад, керівника або колегу).

Це допоможе поглянути на ситуацію з іншого боку і знайти компромісне рішення.

5. Призупинення процесу:

Якщо всі спроби відновити співпрацю виявилися марними, можливо, варто тимчасово призупинити процес супервізії.

Це дасть можливість обом сторонам охолонути і переосмислити ситуацію.

6. Закриття процесу:

У деяких випадках може бути доцільно повністю завершити процес супервізії.

Важливо зробити це коректно, пояснивши супервізанту причини такого рішення.

Важливо пам'ятати:

Кожен випадок індивідуальний. Немає універсального рецепту, який підійде для всіх ситуацій.

Терпіння і повага. Співпраця з людьми завжди вимагає терпіння і поваги до їхніх почуттів і думок.

Професіоналізм. Навіть у складних ситуаціях супервізор повинен зберігати професіоналізм і дотримуватися етичних норм.

Якщо ви відчуваєте, що самі не можете впоратися з цією ситуацією, не соромтеся звернутися за допомогою до колег, супервізора або психолога.

# data[].attributes.headline
Що робити, коли супервізант не усвідомлює і не бажає сприймати намагання й поради супервізора, або відверто їх ігнорує? 

# data[].attributes.subject
Що робити, коли супервізант не усвідомлює і не бажає сприймати намагання й поради супервізора, або відверто їх ігнорує? 

# data[].attributes.body
Коли супервізант не сприймає поради, це може бути складним і виснажливим досвідом для супервізора. Така ситуація може виникнути з різних причин, включаючи:

Захисна реакція: Супервізант може сприймати поради як критику і захищатися.

Відсутність довіри: Можливо, супервізант не довіряє супервізору або його компетентності.

Незгода з методами: Супервізант може не погоджуватися з методами або підходами, які пропонує супервізор.

Відсутність мотивації: Супервізант може просто не бути мотивованим до змін.

Що можна зробити в такій ситуації:

1. Аналіз ситуації:

Причини: Спробуйте зрозуміти, чому супервізант так поводиться. Можливо, є якісь особисті чи професійні чинники, які впливають на його сприйняття.

Поведінка: Спостерігайте за поведінкою супервізанта під час супервізій. Які сигнали він подає? Як реагує на різні підходи?

Динаміка відносин: Оцініть взаємини між вами і супервізантом. Чи є довіра, чи є якісь конфлікти?

2. Відкрита розмова:

Безпечний простір: Створіть атмосферу довіри і безпеки, де супервізант може висловити свої почуття і думки без страху осуду.

Активне слухання: Демонструйте, що ви уважно слухаєте, що говорить супервізант.

Емпатія: Спробуйте зрозуміти його точку зору і виразити емпатію.

ПРЯМІ запитання: Задавайте прямі запитання, щоб краще зрозуміти його позицію. Наприклад: "Чому ти вважаєш, що ця порада тобі не підходить?"

3. Модифікація підходу:

Індивідуальний підхід: Кожна людина унікальна, тому підхід до кожного супервізанта має бути індивідуальним.

Різні методи: Спробуйте використовувати різні методи і підходи, щоб знайти те, що спрацює для конкретного супервізанта.

Зміна ролі: Замість того, щоб бути експертом, спробуйте стати партнером у навчанні.

Спільне встановлення цілей: Залучіть супервізанта до процесу встановлення цілей супервізії.

4. Залучення інших:

Колеги: Поговоріть з іншими колегами, які працюють з цим супервізантом. Можливо, вони зможуть дати вам додаткову інформацію.

Керівництво: Якщо ситуація не змінюється, зверніться за допомогою до керівництва.

5. Встановлення меж:

Обмеження відповідальності: Пам'ятайте, що ви не можете змінити іншу людину. Ваша відповідальність - запропонувати підтримку і допомогу, але остаточне рішення завжди залишається за супервізантом.

Самозбереження: Не дозволяйте, щоб ця ситуація негативно впливала на ваше власне емоційне благополуччя.

Важливо пам'ятати:

Терпіння: Зміни потребують часу. Будьте терплячими і наполегливими.

Позитивне підкріплення: Відзначайте навіть невеликі успіхи супервізанта.

Самоаналіз: Регулярно аналізуйте свою власну поведінку і підхід до супервізії.

Якщо ви спробували всі можливі варіанти, а ситуація не змінюється, можливо, варто розглянути можливість припинення супервізії.

# data[].attributes.headline
Як укладати договір при груповій формі супервізії (з кожним окремо чи одним договором з групою)?

# data[].attributes.subject
Як укладати договір при груповій формі супервізії (з кожним окремо чи одним договором з групою)?

# data[].attributes.body
Групова супервізія - це форма, яку може обрати замовник для проведення процедури. Договір складається один, у ньому як ОТРИМУВАЧІ послуги перелічені усі педагоги-супервізанти та заклад (заклади ) освіти, в яких вони працюють. В договорі також визначається обсяг годин - 24 год. (вони відповідно до наказу МОН № 1349 визначені для групової супервізії)

# data[].attributes.headline
Як зможе супервізор довести батькам здобувача освіти правильність (об'єктивність, відповідність критеріям, неупередженість тощо) виставлення оцінки, не порівнюючи його досягнення з досягненнями інших здобувачів освіти?

# data[].attributes.subject
Як зможе супервізор довести батькам здобувача освіти правильність (об'єктивність, відповідність критеріям, неупередженість тощо) виставлення оцінки, не порівнюючи його досягнення з досягненнями інших здобувачів освіти?

# data[].attributes.body
Перш ніж приступати до пояснень, важливо зрозуміти, що турбує батьків. Можливо, їх непокоїть не сама оцінка, а те, що дитина відчуває себе невпевнено або не розуміє, чому саме така оцінка.

Створення атмосфери довіри:

Приватна розмова: Обговорення оцінки має відбуватися в спокійній обстановці, без сторонніх.

Емпатія: Почніть розмову з вираження розуміння почуттів батьків. Наприклад: "Я розумію, що ви турбуєтеся про успіхи своєї дитини".

Відкритість: Демонструйте готовність до діалогу і відповідайте на всі запитання батьків.

Це досить актуальне питання, особливо з огляду на сучасні підходи до оцінювання, які наголошують на індивідуальному прогресі учня, а не на його позиції відносно інших.

Ось кілька стратегій, які може використати супервізор:

1. Детальний опис критеріїв оцінювання

Прозорість: Поясніть батькам, за якими саме критеріями оцінювалася робота учня.

Конкретика: Наведіть конкретні приклади з роботи учня, які демонструють досягнення або недоліки за кожним критерієм.

Зв'язок з навчальною програмою: Поясніть, як ці критерії пов'язані з загальними цілями навчання та вимогами навчальної програми.

2. Порівняння з особистими досягненнями учня

Динамика прогресу: Продемонструйте, як оцінки учня змінювалися з часом.

Індивідуальний рівень: Поясніть, що оцінка відображає рівень знань і вмінь учня саме на даний момент, порівняно з його попередніми результатами.

Зона найближчого розвитку: Обговоріть, які наступні кроки учень може зробити для покращення своїх результатів.

3. Демонстрація процесу оцінювання

Об'єктивність: Поясніть, як саме проводилося оцінювання, які методи і інструменти використовувалися.

Докази: Представте батькам роботи учня, що стали основою для оцінки.

Відкритість для діалогу: Запропонуйте батькам обговорити будь-які незрозумілі моменти.

4. Посилання на професійні стандарти

Авторитетність: Наголосіть, що оцінка виставлялася відповідно до загальноприйнятих освітніх стандартів.

Об'єктивність: Поясніть, що ці стандарти розроблені експертами в галузі освіти і є об'єктивними.

5. Залучення до навчального процесу

Співпраця: Запросіть батьків брати активну участь у навчанні дитини.

Інформованість: Регулярно повідомляйте батьків про успіхи та труднощі учня.

Спільна робота над цілями: Сформулюйте разом з батьками конкретні цілі для подальшого навчання.

Важливо пам'ятати:

Індивідуальний підхід: Кожна ситуація є унікальною, тому підхід до спілкування з батьками має бути індивідуальним.

Повага: Ставтеся до батьків з повагою і розумінням.

Спокій і впевненість: Спокійний і впевнений тон спілкування допоможе заслужити довіру батьків.

Застосування цих стратегій допоможе супервізору переконати батьків у правильності виставленої оцінки і сприятиме створенню довірчих відносин між усіма учасниками навчального процесу.

# data[].attributes.headline
Як зосередити супервізанта на актуальній темі під час індивідуальної супервізії

# data[].attributes.subject
Як зосередити супервізанта на актуальній темі під час індивідуальної супервізії

# data[].attributes.body
Проблема, з якою стикається супервізор:

Часто під час індивідуальної супервізії виникає ситуація, коли супервізант відволікається на минулі досвіди, не пов’язані з темою поточної сесії. Це може перешкоджати досягненню мети супервізії та гальмувати процес розв’язання актуальних проблем.

Можливі причини:

Недостатня ясність мети супервізії: Супервізант не повністю розуміє, чого саме очікують від нього під час сесії.

Тривожність: Спроби відволіктися на минулі досвіди можуть бути захисною реакцією на тривогу, пов’язану з обговоренням актуальної проблеми.

Бажання продемонструвати свою компетентність: Супервізант намагається продемонструвати свої знання та досвід, не завжди релевантні до теми.

Ефективні методи та прийоми для зосередження супервізанта:

1. Чітке формулювання мети:

На початку кожної сесії чітко і конкретно формулюйте мету супервізії.

Поясніть, чому саме ця тема є важливою для подальшого професійного розвитку супервізанта.

Запропонуйте робочу гіпотезу або питання, які будуть досліджуватися під час сесії.

2. Активне слухання з фокусуванням:

Демонструйте активне слухання, але одночасно фокусуйте увагу на темі супервізії.

Використовуйте уточнюючі запитання, які допомагають повернути розмову до актуальної проблеми.

Парафразуйте висловлювання супервізанта, акцентуючи на тих аспектах, які стосуються теми.

3. Використання структурованих технік:

Застосовуйте структуровані техніки, такі як "якоря", "зворотний зв'язок", "аналіз випадку", які допомагають зосередитися на конкретній проблемі.

Використовуйте візуальні інструменти (схеми, таблиці) для структурування інформації та полегшення фокусування на темі.

4. Створення безпечного простору:

Створіть атмосферу довіри і безпеки, в якій супервізант почуватиметься комфортно і зможе відкрито говорити про свої почуття і переживання.

Запевніть супервізанта, що його думка важлива і що ви готові його підтримати.

5. Використання "я-повідомлень":

Використовуйте "я-повідомлення" для вираження своїх спостережень і почуттів, не звинувачуючи і не оцінюючи супервізанта.

Наприклад: "Я помічаю, що ми відійшли від теми нашої сьогоднішньої розмови. Давайте повернемося до питання про..."

# data[].attributes.headline
Чи можна супервізію здійснювати з використанням інструментів дистанційного навчання

# data[].attributes.subject
Чи можна супервізію здійснювати з використанням інструментів дистанційного навчання

# data[].attributes.body
Так, цілком можливо здійснювати супервізію з використанням інструментів дистанційного навчання. Насправді, у сучасному світі, особливо з урахуванням викликів, пов'язаних з пандемією та необхідністю адаптації до нових умов роботи, дистанційна супервізія стала дедалі популярнішою та ефективнішою.

Переваги дистанційної супервізії:

Гнучкість: Можливість проведення сесій у зручний для обох сторін час і місці.

Доступність: Зменшення географічних обмежень, що дозволяє залучати супервізорів з різних регіонів.

Економія часу та ресурсів: Відсутність необхідності в очних зустрічах.

Різноманітність інструментів: Широкий спектр онлайн-платформ і програм для проведення відеоконференцій, обміну файлами, спільної роботи над документами тощо.

Збереження матеріалів: Можливість запису сесій для подальшого аналізу та використання в навчальних цілях.

Інструменти для дистанційної супервізії:

Відеоконференцзв'язок: платформи типу Zoom, Google Meet, Microsoft Teams дозволяють проводити онлайн-зустрічі з відео та аудіо.

Платформи для онлайн-навчання: Moodle, Google Classroom, Kahoot! можуть використовуватися для організації навчальних матеріалів, проведення тестів та обговорення.

Інструменти для спільного редагування документів: Google Docs, Microsoft Office 365 дозволяють працювати над одним документом одночасно.

Інструменти для обміну повідомленнями: електронна пошта, месенджери (Telegram, Viber) для оперативного спілкування.

Як ефективно організувати дистанційну супервізію:

Створити комфортні умови: забезпечити надійне інтернет-з'єднання, тихе місце для роботи.

Вибрати зручний інструмент: враховувати функціональність платформи та особисті вподобання.

Заздалегідь підготуватися: визначити мету сесії, підготувати необхідні матеріали.

Створити атмосферу довіри: забезпечити конфіденційність, підтримувати відкриту комунікацію.

Використовувати різноманітні інтерактивні методи: опитування, вправи, презентації для підвищення залученості супервізанта.

Здійснювати регулярний зворотній зв'язок: обговорювати результати сесії, планувати подальшу роботу.

Важливо пам'ятати:

Хоча дистанційна супервізія має багато переваг, вона не може повністю замінити очну зустріч. Оптимальний варіант – поєднання обох форм.