# data[].attributes.body
Va succeir aproximadament del segle XII al XV.

La llengua catalana té el seu origen al llatí i en consolida com a llengua en el s. Xll i s. Xlll. El llibre més antic escrit en català es titula homilies d'Organyà i estava compost per 6 sermons de l'església. En aquella època la societat es dividia en 3 el Rei, els nobles i l'església, i, per últim, el poble.

# data[].attributes.body
Va succeir del segle XVI al XVII, per tant, és el començament de l'edat moderna, just després del descobriment d'Amèrica.

Va sorgir primer a Itàlia cap al segle XV, després va arribar a Espanya i a Catalunya.

# data[].attributes.body
Va succeir en els segles XVII i XVIII. Forma part del segle d'or espanyol. En aquell moment la societat vivia un moment de crisis econòmica i política.

# data[].attributes.body
La il·lustració va succeir en els segles XVIII-XIX, és a dir, en el 1700 i 1800. La il·lustració va comença a anglaterra un segle abans, desprès es va estendre per França, Alemanya, Bèlgica... Més tard va arribar a Catalunya.

# data[].attributes.body
La Renaixença sorgeix entre el segle XVIII i XIX, per tant, succeeix en part en l'edat contemporània. En aquest punt de l'història hi ha un gran increment en la població. També hi apareixen la burgesia i el proletariat. El que divideix la societat en dos.

# data[].attributes.body
El Modernisme fou el moviment cultural que sorgeix a Catalunya entre els segles XIX i XX (1892-1911)

La revolució industrial va vindre des d’Anglaterra, afectant primer (dins d’Espanya) a Catalunya i al País Basc. A Catalunya en especial, va afectar a Barcelona i els voltants. Durant el principi de modernisme hi havia una constant transformació tecnològica. I una migració els treballadors cap a la gran ciutat.

En conseqüència, Barcelona, com a ciutat i espai demogràfic, va créixer. És per això que moltes cases es van fer en un estil modernista, i és per això que Barcelona té tanta arquitectura modernista. La burgesia es va convertir en la classe social més important.

# data[].attributes.body
El Noucentisme sorgeix entre el 1900-1919 i durant aquells anys, el món passa per la Primera Guerra Mundial (1914-1918).

El noucentisme prové de l'expressió "novarante cento", que vol dir "cent de noves" i porta aquest nom en referènica a la remodernització de l'art i la cultura catalana.

# data[].attributes.body
L'avantguardisme data del 1920 al 1939 iniciant per diversos punts d'Europa, però sobretot a França i Itàlia.

# data[].attributes.body
La literatura de la postguerra data del 1936 i inicia a través dels tres anys en els quals, el país estava sumit en la desgràcia de la Guerra Civil Espanyola. Quan acaba i el guanyador és Franco, Espanya dona principi a la repressió franquista, prohibint el català amb una censura total. Els autors catalans assumeixen les tres opcions que se'ls presenta; viure en clandestinitat amb pseudònims i amagats de la societat; viure en l'exili, fugint d'Espanya cap a França i països propers; i l'última opció que se'ls presenta és la d'escriure en castellà.

Als polítics i homes republicans se'ls perseguia i afusellava abans (a la GCE) i durant el franquisme.

# data[].attributes.body
Literatura, religiosa, popular i cavalleresca.

Semblances entre les novel·les cavalleresques i els llibres de cavalleries.

Són de l'època medieval

Són novel·les

Els protagonistes són cavallers

# data[].attributes.body
Els trobadors escrivien poesia sobre l'amor cortès. Composaven la música de les cançons i escrivien la lletra d'aquestes.

Els joglars cantaven les cançons que escrivien els trobadors, les interpretaven i en tocaven la música amb instruments.

Senyal- Nom amb el qual el trobador es referia a la Dona.

# data[].attributes.body
Els corrents literaris més importants eren l'amor, l'humà, la perfecció, l'equilibri, la idealització de la natura...

# data[].attributes.body
S'oposa a l'edat mitjana.

Èmfasi en l'ésser humà.

Recuperen clàssics grecollatins, és a dir els grecs i llatins. Un dels clàssics que es van recuperar van ser els mites. Es van fer moltes pintures amb aquest motiu.

# data[].attributes.body
Alguns dels temes més recurrents eren:

Utilitzaven molts recursos (l'adjectivació, l'hipèrbaton, l'el·lipsi, la metàfora, la perífrasi, l'antítesi i les al·lusions mitològiques)

el desengany

la mort

la frustració

la fugacitat de la vida

la vida com un somni

# data[].attributes.attachment_caption
"La cena de los filósofos" (1772-1773). Jean Huber (1721-1786). Voltaire Foundation, Oxford. Wikimedia Commons

# data[].attributes.body
La raó i el món tecnològic

# data[].attributes.body
Romanticisme

exaltació dels sentiments

en contra del classicisme

Poesia

Amorosa

mort

llibertat

Prosa

Teatre

# data[].attributes.body
Planteja el conflicte de l’artista amb la societat. A través dels personatges marginals de la història, influïts pel que els envolta, sobretot en les novel·les curtes i contes fent servir els símbols i les metàfores de la poesia a la narrativa.

En aquesta època es troben tres tipus de novel·les:

La novel·la rural: Opinió del poble.

Presentava una vida al camp difícil i dura on cada dia era una lluita per la supervivència. El text expressava l’opinió i la veu del poble, rebent l’atenció amb diverses expressions rurals captades al text.

Exemple autor: Víctor Català (Solitud).

La novel·la decadentista: Més barroca.

Representa la realitat de l’artista sobretot, apropant tot el morbós, decadent i malalt, juntament amb personatges turmentats.

Exemple autor: Prudenci Bertrana (Josafat).

La novel·la costumista: Més renaixentista.

Critica la societat burgesa de l'època amb els costums de l'època Renaixentista.

Exemple autor: Santiago Rusiñol (L’auca del senyor Esteve) (Adaptat al teatre).

Els esteticistes:

Art com a passió. Utilitzaven l’art per escapar de la societat i practicaven la idea de l’art total. Un autor destacat és Santiago Rusiñol.

Els regeneracionistes:

Feien servir l’art com una rebel·lió. Criticaven i demanaven un canvi en la societat. Un autor destacat és Joan Maragall.

L’Art Total:

L’art total és un terme que es refereix a quan, en una obra d’art, ja sigui escrita, teatre, pintura… hi ha més d’un art barrejat com per exemple: la música, el teatre i les arts escèniques.

# data[].attributes.body
En el Noucentisme predominen 3 temes:

-La poesia: És la més destacada de l'època amb la simplicitat artística i musical.

-Teatre

-Prosa narrativa

# data[].attributes.body
A l'avantguardisme arriben quatre noves corrents literàries; el cubisme, arriba per la influència de les cultures primitives i es va caracteritzar per la fragmentació geomètrica de l'espai i les figures en plans interrelacionats.

Seguidament, trobem al futurisme, creat a París amb l'objectiu principal dels avantguardistes de trencar amb el passat i exaltar la innovació a través de la sensació del moviment, del canvi i amb això del progrés. Mantenien la influència del modernisme amb temes relacionats amb la violència, els perills, els herois, etc.

A continuació apareix el dadaisme a Suïssa durant la PGM.

'Dada' prové d'un diccionari obert a l'atzar i no significa res. Es va caracteritzar pels gestos i manifestacions provocadores, fent servir l'art com un acte de rebel·lia en contra de preestablert, com una espècie d'antiart que rebutja la tradició en un moviment antiartístic, antiliterari i antipoètic qüestionant-ho tot.

Finalment, cap al 1924 sorgeix el Surrealisme influenciat per les teories de Freud, el qual tenia importància de l'inconscient, el rebuig de la raó i un interès per l'erotisme.

Es caracteritzava per les formes allargades, espais buits i opressius, metamorfosis, etc.

# data[].attributes.body
Va afectar a totes les arts.

Era molt exagerat i recarregat

Visió pessimista i fosca del futur

S'oposa al renaixement

# data[].attributes.body
Una de les principals característiques de la il·lustració va ser que se centrava molt en la raó i l'experiència, s'ho qüestionaven tot i buscaven evidències i respostes a les preguntes existents. A causa d'això les creences i supersticions no són habituals.

Amb tot això no és d'estranyar que un altre nom per la il·lustració sigui l'Edat de la Raó o Segle de les Llums.

# data[].attributes.attachment_caption
Simbòl de l'inici dels Jocs Florals, Associació Cultural Vibrant

# data[].attributes.body
És un moviment de restauració del català, per tant, un dels seus objectius és renéixer i restaurar la llengua i cultura catalana. Com el nom ho diu Renaixença, renéixer el català.

Arran d'això es creen els jocs florals. Aquests consistien a concedir premis als millors escriptors catalans. Si es premia escriure en català, aleshores la gent escriurà més en català.

Té un enllaç amb la tradició medieval.

# data[].attributes.body
Inspiració en la natura: El modernisme català busca formes i motius en la natura. Les línies corbes, les formes orgàniques i els colors vius són habituals en l'arquitectura i les arts decoratives.

Utilització de noves tècniques:  Es va experimentar amb noves tècniques i materials, incloent-hi el ferro forjat, el vidre, la ceràmica i la pedra, creant obres innovadores.

Modernisme social:

La revista L'Avenç:

Revista cultural creada el 1881, convertida en la plataforma dels intel·lectuals joves modernistes per recollir novetats del moment.

El bar dels Quatre Gats:

Fou una cerveseria i cabaret -un tipus d'espectacle de varietats generalment nocturn- inaugurat a Barcelona el 14 de juny de 1897. Va ser adoptat com a lloc de trobada d'artistes i personatges insòlits.

Les festes modernistes de Sitges:

Festes creades amb la finalitat de donar a conèixer totes les iniciatives que s'estaven produint per modernitzar la societat catalana i rebutjar l'art del passat.

Modernisme artístic visual:

Estil i forma: Les obres modernistes sovint presenten línies corbes, formes orgàniques i un ornamentalisme elaborat. L'ús del color i la llum és també molt distintiu, amb una preferència per les tonalitats vívides i contrastades.

Temàtiques: Els artistes modernistes exploren temes com la natura, la sensualitat, la industrialització, i urbanització. També hi ha una gran influència de cultures no occidentals i del simbolisme.

Mitjans i tècniques: El modernisme va veure l'aparició de noves tècniques com la impressió litogràfica, la fotografia i l'ús de materials industrials. Artistes com Antoni Gaudí, Gustav Klimt i Alphonse Mucha són exemples de creadors que van innovar tant en la forma com en els materials.

# data[].attributes.attachment_caption
Xavier Nogués - Inflament de globus - 1936 (Barcelona)

# data[].attributes.body
El Noucentisme es l'oposat al modernisme, buscant un art més clàssic a través de la perfecció unida a la politica. Es va caracteritzar per l'ús de submarugues (creat pels Noucentistes, un llenguatge molt específic i innovador, que diferenciat del català corrent) i recuperacions del passat.

# data[].attributes.attachment_caption
Les ‘Constel·lacions’ de Miró i Calder, de costat a Nova York

# data[].attributes.body
En l'avantguardisme utilitzen l'art per una transformació social, trencant amb la tradició per mirar al futur amb les recents innovacions. Mantenen una experimentació artística en l'escultura i la pintura, creant quatre noves corrents.

# data[].attributes.body
En la Literatura de la postguerra predominen la poesia, la qual es torna més simbòlica i metafòrica, arrelada a l'amor i la tradició i desarrengada, amb la deformitat de la realitat; la novel·la, més existencialista; i el teatre i l'assaig.

# data[].attributes.body
Ramon Llull- Va ser el primer autor en escriure en llengua vulgar (el català).

Guillem de berguedà- Trobador català

# data[].attributes.body
Cançó d'amor
Poemes en català antic

# data[].attributes.body
Pere Serafí (Xipre?, 1505/10 — Barcelona, 1567)

Era conegut popularment com lo grec, es creu que es deu al fet que ell va néixer a Xipre i es va traslladar a Barcelona de molt petit. Encara que no és cent per cent segur que neixes a Xipre.

Poeta

Pintor

# data[].attributes.body
Francesc Vicent Garcia- Va escriure poesia, prosa i teatre. És un dels grans exponents de la poesia barroca.

Francesc Fontanella- Destaca en la poesia i el teatre. És un dels grans exponents de la poesia barroca.

# data[].attributes.body
Rafael d'Amat i de Cortada
Era conegut popularment com a baró de maldà.

Escriptor

# data[].attributes.body
PROSA

-Los col·loquis de la insigne ciutat de Tortosa (1557) de Cristòfor Despuig, tant per l’ús del diàleg, una forma literària clàssica, com per l’esperit crític del seu autor.

TEATRE

-La vesita (1524-25) de Joan Ferrandis d’Herèdia, representada a les corts valencianes de Germana de Foix i del seu segon marit el duc Ferran de Calàbria.

# data[].attributes.body
Els següents tres autors van guanyar els Jocs florals:

Jacint Verdaguer i Santaló (1845-1902): prevere (líder religiós) i destacat poeta en llengua catalana.

Àngel Guimerà i Jorge (1845-1924): dramaturg, polític i poeta en llengua catalana. La seva extensa obra, uneix a una aparença romàntica els elements principals del realisme.

Narcís Oller i Moragas (1846-1930): advocat i escriptor català que va cultivar el realisme i el naturalisme.

# data[].attributes.body
Victor Català

El seu nom real és Caterina Albert i Paradís, i era una noia nascuda el 1869 que va viure fins al 1966 (quasi cent anys). Ella era escriptora, encara que també va pintar esculpir i dibuixar. Utilitzava el pseudònim de Víctor Català.

Abans d'usar aquest pseudònim també va fer servir el de Virgili d'Alacseal. Però en guanyar el premi als jocs florals el 1898. El jurat es va sorprendre del fet que fos una noia la que va escriure aquells textos. A partir d'aquest moment va començar a fer servir el pseudònim de Víctor Català, el nom d'un dels protagonistes d'una obra seva.

Santiago Rusiñol:

Nascut a Barcelona en 1861 i mort el 1931, Fou un escriptor i poeta català destacat per la seva contribució a la literatura contemporània. Va treballar en diversos gèneres, incloent-hi la narrativa, la poesia i el teatre. La seva obra més popular "L'auca del senyor Esteve" reflecteix una profunda connexió amb la identitat catalana i les seves arrels culturals.

Joan Maragall

Joan Maragall i Gorina fou un poeta, escriptor i la figura fonamental de la poesia modernista.

Era el fill petit d'un fabricant tèxtil. Va estudiar dret i fou col·laborador "d'El diario de Barcelona" (1792-1994) i de la revista L'Avenç (1881-1893). El 1894 va guanyar els jocs florals amb el poema -La sardana-. Era el fill petit d'un fabricant tèxtil que venia de la Renaixença amb una influència cultural i social.

# data[].attributes.body
Jaume Bofill i Mates (1878-1933): escriptor, poeta noucentista, polític, filòsof i periodista català.

Eugeni d'Ors i Rovira (1881-1954): escriptor català que fa servir el pseudònim Xènius. Fou l'iniciador del moviment noucentista.

Josep Carner i Puig Oriol (1884-1970): poeta, periodista, autor de teatre i traductor català. És també conegut com el príncep dels poetes catalans.

# data[].attributes.body
A una hermosa dama de cabell negre, que es pentinava en un terrat amb una pinta de marfil (Francesc Vicent Garcia).

És un sonet.

Amb una pinta de marfil polia

Sos cabells de finíssima atzabeja

A qui los d'or més fi tenen enveja,

En un terrat la bella Flora un dia.

Entre ells la pura neu se descobria

Del coll, que amb son contrari més campeja;

I com la mà com lo marfil blanqueja,

Pinta i mà d'una peça pareixia.

Jo de lluny tan atònit contemplava

Lo dolç, combat que amb extremada gràcia

Aquestos dos contraria mantenien.

Que el cor enamorat se m'alterava,

I temerós d'alguna gran desgràcia

De pendrer'ls treguas ganes me venien.

Lo desengany (Francesc Fontanella)

És un teatre.

Tracta de les núpcies de Venus i Vulcà

# data[].attributes.body
Calaix del sastre (Rafael d'Amat i de Cortada)

El va començar a escriure amb vint-i-tres anys i va estar escrivint-lo fins que va morir, és a dir del 1769 al 1819. És un diari personal en el qual narra la seva vida i el que passa en aquesta.

# data[].attributes.body
L'Atlàntida (Jacint Verdaguer): Parla de la natura a Catalunya, especialment als Pirineus. Escrit l'any 1877.

Canigó (Jacint Verdaguer): Escrit en 1885, consta de més de quatre mil versos en dotze cants i un epíleg. El tema és el del naixement de la nació catalana a les valls pirinenques a l'època carolíngia.

Mar i cel (Àngel Guimerà): Parla sobre l'amor i el conflicte. Escrit l'any 1888.

Terra baixa (Àngel Guimerà): 1896: 30 de novembre. La companyia Guerrero-Mendoza va estrenar en castellà al Teatre Espanyol de Madrid el drama rural Terra baixa.

La febre d'or (Narcís Oller): Escrita en tres volums entre 1890 i 1892, descriu la societat barcelonina de finals del segle xix, en el període conegut com a Febre d'Or, d'on pren el seu nom.

Escanyapobres (Narcís Oller): Escrita en 1884, tracta d'una obra esquemàtica ambientada en una societat rural en procés d'industrialització.

# data[].attributes.body
Víctor Català:

Solitud

Solitud es va publicar per parts en fulletons inclosos en la revista Juventut entre el març del 1904 i el maig del 1905. Va ser publicada per complet l’any 1905, com a llibre, per Víctor Català. És una novel·la modernista i la més coneguda de Víctor Català. La novel·la va sobre una noia que es diu Mila, i durant tota la història va descobrint-se a si mateixa.

Santiago Rusiñol:

L’auca del senyor Esteve

Resident del barri de la Ribera i propietari de la merceria La Puntual, el senyor Esteve és el protagonista estàtic en una Barcelona en constant canvi.

La novel·la "L'auca del senyor Esteve" de Santiago Rusiñol va ser publicada en 1907 i posteriorment adaptada al teatre amb gran èxit en 1917 a Barcelona. L'obra fusiona el quadre de costums del segle XIX amb 'l’auca’, constant de 27 capítols que descriuen escenes del barri de la Ribera de Barcelona. L'obra s'acosta al costumisme en retratar la realitat burgesa.

# data[].attributes.body
Els fruits saborosos (Josep Carner): Del 1906, compost per divuit obres/poemes d'extensió breu.

Revista Convivium (Jaume Bofill i Mates): Fundada l'any 1956 en la Facultat de Filosofia i Lletres de la Universitat de Barcelona.

La nacionalitat (Eugeni d'Ors i Rovira).

# data[].attributes.body
Els dos autors més destacats són Josep Vicenç Foix- caracteritzat pel surrealisme i futurisme en les seves obres, va guanyar el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes.

Joan Salvat Papasseit- caracteritzat pel futurisme i la seva principal inspiració a través d'un refredat que el va acabar matant.

# data[].attributes.body
Josep Vicenç Foix- Sol i de dol, Gertrudis i És quan dormo que veig clar (inspirat en somnis). Tots tres són uns dels millors sonets d'aquest autor.

Joan Salvat Papasseit- Els nens de la meva escala (escull de contes inspirats en sa filla) i L'irradiador del port i les gavines (recull de 25 cal·ligrames, poemes amorosos i urbans).

# data[].attributes.body
Encara que a partir dels anys seixanta ja es comencen a recuperar, abans d'allò la clandestinitat era l'única opció de les narratives catalanes, les crítiques socials estaven totalment prohibides amb la mort. Tot pel franquisme, una dictadura que arriba en acabar la Guerra Civil.

# data[].attributes.body
Salvador Espriu:

-El caminant i el mur

-La pell de Brau

Llorenç Villalonga:

-Bearn: poema elegíac d'un paradís perdut i va mitificar el món decadent de l'aristocràcia rural mallorquina de fi de segle.

Josep Pla i Casadevall:

-Homenots

Mercé Rodoreda:

-Aloma (1938)

-Mirall Trencat

-Vint-i-dos contes

-Jardí vora el mar

Josep Maria de Segarra:

-L'hostal de la glòria

-Galeta

# data[].attributes.body
Poesia:

Salvador Espriu: poeta, dramaturg i novel·lista català, considerat un dels renovadors

Agustí Bartra: poeta, prosista i professor universitari català.

Joan Brossa (Poesia visual): poeta, dramaturg i artista plàstic català, encara que ell denominava com a «poesia» tot el que feia.

Novel·les:

Llorenç Villalonga i Pons: escriptor i psiquiatre mallorquí. Va escriure en català i en castellà.

Josep Pla i Casadevall: escriptor i periodista català, figura referent de la literatura catalana.

Mercé Rodereda i Gurguí: escriptora catalana exiliada a França.

Teatre:

Josep Maria de Segarra i de Castellarnau: poeta, novel·lista, dramaturg, periodista i traductor català.