# data[].attributes.body
Mihăilă Darius-Teodor..clasa a 11-a C

# data[].attributes.body
Duinea EVELINA, Clasa a XI a, C.

# data[].attributes.attachment_link.title
Proiecte Clasa A-9-A C - Scoala Viitorului Grupa 2

# data[].attributes.body
David Anton Bianca Baratoiu Ana Tigmeanu Andreea Calinoiu

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Lorem ipsum dolor sit amet consectetur

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit.

#0120

Lorem ipsum sit

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit.

Sed Diam, 22

Ut wisi enim ad minim veniam, quis nostrud exerci tation ullamcorper suscipit lobortis nisl ut

Lorem ipsum dolor sit

Diam nonummy nibh euismod tincidunt ut laoreet dolore magna.

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut laoreet dolore magna aliquam erat volutpat. Ut wisi enim ad minim veniam, quis nostrud exerci tation ullamcorper suscipit lobortis nisl ut aliquip ex ea commodo consequat.Ut wisi enim ad minim veniam, quis nostrud exerci tation ullamcorper

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut laoreet dolore magna.

Lorem ipsum dolor sit amet consectetur

+info

ROLUL LITERATUTII ÎN PERIOADA PAȘOPTISTĂ

PROZA ÎN PERIOADA PAȘOPTISTĂ

06

DACIA LITERARĂ

03

PARTICIPANTII PROIECTULUI

08

POEZIA ÎN PERIOADA PAȘOPTISTĂ

05

CRONOLOGIE

02

REPREZENTANȚI PAȘOPTIȘTI

07

ARTICOLUL PROGRAM ,,INTRODUCȚIE''

04

PERIOADA PAȘOPTISTĂ

01

CUPRINS

PERIOADA PAȘOPTISTA

Info

Paşoptismul este o ideologie literară niciodată sintetizată într-un program particular şi supusă unor comandamente exterioare: mesianism cultural şi revoluţionar, spirit critic, deschidere spre Occident şi lupta pentru impunerea unui specific naţional, conştiinţă civică şi patriotică, conştiinţa pionieratului în mai toate domeniile vieţii, o retorică a entuziasmului şi a trezirii la acţiune.

Perioada pasoptista (1830-1860) este o epoca de afirmare a literaturii nationale, in preajma Revolutiei de la 1848. Perioada se caracterizeaza printr-o orientare culturala si literara cu trasaturi specifice epocii de avant revolutionar, de emancipare sociala si nationala, de militare pentru realizarea Unirii. Principala trasatura a literaturii pasoptiste consta in coexistenta curentelor literare, nu numai in opera aceluiasi scriitor, ci chiar si in aceeasi creatie. Curentele literare (iluminism, preromantism, romantism, clasicism) sunt asimilate simultan.

CRONOLOGIE

SE IMPARTE IN 3 PERIOADE:

PREPASOPTISMUL

PASOPTISMUL

POSTPASOPTISMUL

1830-1840

1840-1860

1860-1870

DACIA LITERARĂ

Perioadă culturală cunoscută sub numele de perioada pașoptistă are la bază activitatea revistei „Dacia literară", al cărei prim număr este publicat în 1840 de Mihail Kogălniceanu, îndrumătorul generației pașoptiste. Principalul obiectiv al pașoptiștilor este crearea unei literaturi naționale. Bineînțeles, acest scop măreț e aliniat ideilor de formare a unei conștiințe comune și de unire a românilor din toate provinciile. Astfel, ceea ce se promovează în plan literar este pus în slujba idealului național, mai exact, literatura reprezintă un alt câmp de luptă în cadrul căruia se militează pentru conturarea conștiinței naționale și pentru realizarea Unirii Principatelor. Acesta este și scopul revistei „Dacia literară", întrucât, încă din primul număr al revistei, prin articolul-program „Introducție" publicat de Kogălniceanu, se subliniază ideea că revista este adresată românilor din toate provinciile, dorindu-se o unificare la nivelul producțiilor literare. Prin urmare, unirea literară este un prim pas pentru o viitoare unire teritorială și socială.

ARTICOLUL-PROGRAM ,,INTRODUCȚIE''

Literatura pașoptistă se dezvoltă sub semnul romantismului european și parcurge un drum sinuos. După literatura anilor 1825-1830, care abundă în adaptări după autorii străini, în special francezi, e de remarcat sincronismul dintre manifestul romantismului francez și articolul-program Introducție, publicat de Kogălniceanu în 1840. Scriitorii români ai epocii asimilează rapid manifestul romantismului francez și aplică principiile acestuia, cu particularitățile curentului național-popular de la revista Dacia literară. Programul Daciei literare, devenit programul romantismului romanesc, demonstreaza cat se poate de clar spiritul creator al pasoptismului,care are revelatia "duhului national",a specificitatii, ajungand adica-prin filiera romantica-sa redescopere radacinile culturii noastre si sa contribuie in mod esential la constituirea literaturii romane originale,ale carei linii de forta se organizeaza polarizat.

Cele patru puncte ale articolului-program sunt: 1. Intemeierea spiritului critic in literatura romana pe principiul estetic:"Critica noastra va fi nepartinitoare, vom critica cartea, iar nu persoana". 2. Afirmarea idealului de realizare a unitatii limbii si a literaturii romane:"Talul nostru este realizarea dorintei ca romanii sa aiba o limba si o literatura comnuna pentru toti". 3. Combaterea imitatiilor si a traducerilor mediocre:"Dorul imitatiei s-a facut la noi o mare primejdioasa, pentru ca omoara in noi duhul national. Aceasta manie este mai ales covarsitoare in literatura) Traductiile insa nu fac o literatura". 4. Promovarea unei literaturi originale, prin indicarea unor surse de inspiratie in conformitate cu specificul national si cu estetica romantica.

Dezvoltarea punctelor din articolul-program: 1. Combaterea imitației scriitorilor străini şi a traducerilor mediocre: îngrijorat de sărăcia literaturii române, ale cărei opere se puteau număra pe degete, Ion Heliade Rădulescu lansase un apel încurajator către tinerii scriitori: „Scrieți, băieți, orice, numai scrieți!" Interpretînd îndemnul din punct de vedere cantitativ, multe publicații ale epocii au încurajat o literatură mediocră, adesea imitată după creații siropoase occidentale, pervertind gustul public. M. Kogălniceanu avertizează asupra pericolului unei astfel de literaturi, care elimină criteriul estetic 2. Crearea unei literaturi de specific național: în loc să imite pe scriitorii străini, românii ar putea făuri o literatură autohtonă, inspirată din istorie, natură și folclor. Preluată din estetica romantică europeană, această triplă recomandare se va regăsi în operele paşoptiştilor: Folclorul va face obiectul preocupărilor teoretice, dar va deveni şi sursă importantă. 3. Lupta pentru unitatea limbii: „Ţălul nostru este realizația dorinței ca românii să aibă o limbă şi o literatură comună pentru toţi". Eforturile Școlii Ardelene de unificare a limbii sunt continuate de paşoptişti, care încearcă să formuleze normele limbii literare, respingînd exagerările latiniste şi pledînd pentru introducerea alfabetului latin. Alecu Russo, într-o serie de Cugetări publicate în „România literară" respinge curentele latiniste care prin sistemele lingvistice propuse înstrăinează moştenirea națională. Ion Heliade-Rădulescu scrie Gramatica românească, în care combate scrierea etimologică și are păreri juste despre îmbogățirea limbii cu neologisme; 4. Dezvoltarea spiritului critic: sperînd ca prin impunerea acestor reguli să creeze un sistem de valori pentru publicul român, M. Kogălniceanu introduce şi conceptul de critică obiectivă, subliniind că analiza critică se va face numai asupra operei: „Critica noastră va fi nepărtinitoare. Vom critica cartea, iar nu persoana."

Revista ,,PROPĂȘIREA,, săptămânală de cultură, apărută la Iaşi între 9 ianuarie şi 29 octombrie 1844, sub redacția lui Mihail Kogalniceanu, Vasile Alecsandri, Ion Ghica și Petre Balş. Primul număr, în care se publică articolul-program, este interzis de cenzură, de aceea revista continuă să apară sub titlul „Foaie științifică și literară". Propășirea continuă ideile „Daciei literare" pe plan literar şi cultural, venind în sprijinul militantismului revolutionar al epocii. Articolul - program subliniază ideea unei reviste care trebuie să se ocupe mai puțin de treburile politice "dinafară şi dinăutru" şi mai mult de „adevăratele materiale și intelectuale a românilor", care să limiteze ca și „Dacia literară", mania traducerilor, „izgonind orice traduceri din scrieri străine, care neavând niciun interes pozitiv pentru noi nu ne pot îmbogăți literatura". În revistă vor fi promovate numai „compuneri originale românești", ştiintifice și îndeosebi literare,tot felul de articole originale, proza şi poezie, viata celor mai cunoscuți autori, traduceri și extrase din cărțile publicate în țări străine, dar al căror subiect se atinge de noi priviri asupra limbii, bucăți umoristice şi, în sfârşit, critica și înştiinţarea tuturor scrierilor noi românești". „Tendinţa de căpetenie" a revistei este îndemnul şi răspandirea cunoştinţilor şi literaturii naționale".

POEZIA ÎN PERIOADA PAȘOPTISTĂ

Perioada premergătoare revoluției de la 1848 a însemnat începutul poeziei noastre romantice. Poezia paşoptistă pune bazele liricii moderne românești. Ea răspunde, în general, direcțiilor şi principiilor formulate de Mihail Kogălniceanu în articolul "Introducţie" din primul număr al revistei „Dacia literară", în sensul că este o poezie socială, adaptată la momentul istoric și chiar politic, conformă cu idealurile de libertate și unire ce animau sufletele românilor de pretutindeni. Acum se afirmă cu putere spiritul național, încrederea în valorile tradiționale, populare, în istoria, natura și folclorul românesc.Se dezvoltă astfel o poezie retorică, declamativă, cu exprimare directă a ideilor şi sentimentelor, într-un stil avântat; cu un limbaj adecvat înțelegerii de către marea masă de cititori, în care teme vechi precum iubirea, destinul, fericirea, moartea etc. Satirizarea viciilor orânduirii feudale şi evocarea realităților sociale constituie o altă caracteristică a literaturii paşoptiste, scriitorii ironizând cu severitate moravurile societății, condamnând cu fermitate abuzurile si nedreptățile manifestate în epocă. Se manifestă, în ansamblu, două tendințe de ordin cultural și literar: deschiderea spre cultură și literatura lumii, alături de revenirea spre valorile morale şi artistice ale spiritualității româneşti. Scriitorii devin conştienţi că literatura şi cultura română pot intra în universalitate doar prin valorificarea specificului nostru național, a surselor tematice si de exprimare pe care le oferă folclorul şi istoria națională.

Info

"Noi, ca români, astăzi, trebuie să preluăm din moștenirea pașoptistă ceea ce pașoptismul are cu adevărat valabil: credința în cetățenie."

IOAN STANOMIR

PROZA ÎN PERIOADA PAȘOPTISTĂ

Sub influenta benefica a Daciei Literare se dezvolta si proza vremii, caracterizata printr-o mare diversitate tematica si de specii literare. Astfel, nuvela istorica, memorialul de călătorie, nuvela romantică, ,,fiziologiile'' unor tipuri umane, schițele de moravuri - toate îsi găsesc locul în acest peisaj. Tot acum, M. Kogălniceanu a lasat un interesant fragment de roman ,,Tainele inimii,, si D. Bolintineanu scrie romanul de concepție balzaciană ,,Elena,,. Una dintre speciile care s-a bucurat de succes in epoca, fara a fi dat lucrari de insemnatate artistica, este descrierea de calatorii. Apropiata de eseu, o astfel de proza se baza in principal pe elogiul peisajului autohton si pe cultivarea folclorului. Net superioara se dovedeste proza istorica, inaugurata de Constantin Negruzzi prin capodopera Alexandru Lapusneanul, prima nuvela romaneasca de mare valoare. Un astfel de gen nu se rezuma la meditatia asupra trecutului, cum se intampla in poezie, ci cauta sa reconstituie atmosfera epocii in culorile ei adevarate, atat la nivelul interioarelor, al vestimentatiei, al limbii etc., deschizand prin aceasta drumul observatiei realiste.

REPREZENTANȚI PAȘOPTIȘTI

vasile alecsandri

Scrie primele sale poezii in limba romana pe care le va grupa mai tarziu in ciclul Doine si care sunt foarte strans legate de modelul popular din care au luat nastere.In 1844, impreuna cu Mihail Kogalniceanu si Ion Ghica scoate saptamanalul Propasirea.

Vasile Alecsandri, scriitor apartinand perioadei pasoptiste, a avut un rol hotarator in formarea si dezvoltarea dramaturgiei nationale, prin alcatuirea unui repertoriu romanesc,prin scrierea primelor piese originale si prin eforturile sustinute de a forma gustul publicului pentru teatru. Atasat de viziunea pasoptista,Vasile Alecsandri a fost liderul miscarii literare a epocii, fiind un deschizator de drumuri pentru diferite specii si genuri literare. Socotind ca se va: "fi adapat cu invatatura cuvenita spre a fi de folos patrii", cativa ani, Alecsandri se dedica literaturii cu pasiune In 1840, impreuna cu Mihail Kogalniceanu si Costache Negruzzi a luat conducerea teatrului din Iasi si si-a inceput activitatea de dramaturg care i-a adus cele mai constante succese.

COSTACHE NEGRUZZI

În 1837 este ales deputat de Iași în "Obșteasca obișnuită adunare", apoi devine funcționar superior ca mai târziu să fie director al teatrului împreună cu Vasile Alecsandri și Mihail Kogălniceanu. În anul 1840, Costache Negruzzi a fost ales primar al orașului I Negruzzi s-a ocupat și de teatru, ba chiar a fost unul dintre personajele care a pornit mișcarea în anul 1840. El a tradus din franceză și a scris lucrări originale în care și-a propus să-i ridiculizeze pe puriști și neologiști.

Nuvela istorică ..Alexandru Lăpușneanul'' de Costache Negruzzi in anul 1840, se încadreză tematic în categoria lucrărilor inspirate din istorie. structural, nuvela este alcătuita din 4 capitole cu tot atâtea motto-uri:1. ,,Dacă voi nu mă vreți, eu vă vreu''2. ,,Ai să dai sama, doamna!''3. ,,Capul lui Motoc vrem...''4. ,,De mă voi scula, pre mulți am să popesc și eu...'' În nuvela se îmbină, într-o reușită sinteză, trăsăturile a trei curente literare: clasicismul, romantismul și realismul.

GRIGORE ALEXANDRESCU

Poetul se încadrează în preromantism şi în romantism nu numai prin speciile lirice cultivate, ci şi prin temele şi motivele poetice cultivate: ruinele, mormintele, peisajul nocturn şi fantastic, eroi istorici excepţionali, contrastul dintre individ şi societate. Ruinele şi mormintele îl îndreaptă pe poet spre exaltare patriotică şi vizionară: „În tăcutele morminte, Bogdan, Mircea se-ntâlniră, Şi-ntr-o lungă-mbrăţişare pe români îi înfrăţiră; Împrejuru-le stau dese umbre de măreţi eroi... Ele astăzi zbor în aer, inimile-nflăcărează..." ("Unirea Principatelor") Capodopera poeziei patriotice a lui Grigore Alexandrescu este "Umbra lui Mircea. La Cozia", în care prezintă, cu o artă poetică remarcabilă figura marelui voievod Mircea cel Bătrân. Poezia a fost scrisă, după cum mărturiseşte poetul, la Mănăstirea Cozia, "într-un amurg, când apropierea serii da obiectelor colori fantastice şi deştepta nenumăratele voci ale singurătăţii". Creaţie prin excelenţă romantică, poezia lirică patriotică citată cuprinde elemente de pastel nocturn şi fantastic, de odă şi de meditaţie într-o îmbinare specifică esteticii romantice.

MIHAIL KOGALNICEANU

,,Istoria noastră are destule fapte eroice, frumoasele noastre sunt destul de pitorești și poetice ca să putem găsi și la noi sujeturi de scris fără să avem pentru această trebuință să ne împrumutăm de la alte nații.''

M. Kogălniceanu

Literatura a însemnat pentru Kogălniceanu una din căile cele mai importante de redeșteptare națională a românilor pentru progres și luminare culturală. În articolul program intitulat Introducție și publicat în primul număr al revistei Dacia Literară sunt definite liniile și orientarea noului curent literar. Kogălniceanu a lăsat literaturii române mai multe scrieri care îl încadrează printre prozatorii realismului românesc în faza lui de constituire. Prozele sale trădează un model sau o rețetă străină. Meritul scriitorului a fost să le valorifice artistic și să le localizeze prin limbaj. Cu toate că nu s-a considerat un prozator, scrierile sale constituie contribuții prețioase pentru zorii literaturii române moderne. Autorul a fost influențat de experiența românescă balzaciană. Un întâi amor - proză sentimentală, dar și note critice la adresa boierimii vechi retrograde adversară înnoirilor. Este evocată prima aventură sentimentală. Cu nostalgie, dar și cu o detașare ironică a bărbatului ajuns la faza de maturitate. În 1850, în Gazeta de Moldova a apărut prima parte (care va fi și ultima) din romanul Tainele inimii. Intenția autorului era a unui roman cu intrigă amoroasă, cu evident caracter politic și social, după modelul romanelor lui Balzac.

ANDREI MURESANU

Andrei Mureşanu (n. 16 noiembrie 1816 d. 12 octombrie 1863) a fost un poet şi revoluţionar român din Transilvania. S-a născut în Bistrița, într-o familie de ţărani. A studiat filozofia şi teologia la Blaj, a fost profesor la Braşov începând cu 1838. A început să publice poezie în revista "Foaia pentru minte, inimă și literatură". A fost printre conducătorii revoluției din 1848, participând în delegația Braşovului la întrunirea de la Blaj din mai 1848. Poemul său "Un răsunet", scris la Braşov pe melodia anonimă a unui vechi imn religios (Din sânul maicii mele) a devenit imn revoluționar - a fost numit de Nicolae Bălcescu "Marseilleza românilor". Din 1990, el a devenit imnul României. După revoluția din 1848, Mureşanu a muncit ca traducător la Sibiu, a publicat în revista "Telegraful Român", operele sale având tentă patriotică și de protest social. În 1862, poeziile sale au fost adunate într-un volum. Având sănatatea precară a murit în Braşov în 1863. Se afirma artistul-cetatean, exponent al constiintei colective, asa cum se observa in poezia "Un rasunet" a lui Andrei Murean sau "Anul 1840" a lui Gh. Alexandrescu. Poezia „Un răsunet" cunoscută sub numele „Deşteaptă-te, române!" reprezintă culmea creației poetice a lui Andrei Mureşanu.

alecu russo

Alecu Russo prin prisma modalităților artistice prin care scriitorul valorifică cele mai importante aspecte din programul cultural pașoptist. Este remarcată tendința autorului de a surprinde și reproduce artistic esența „spiritului local" în secvențele descriptive (portrete tipice, individuale și colective, ale românilor, peisaje din spațiul românesc ș.a.) din memoriale și jurnale de călătorie, de a literaturiza folclorul, mitologia, credințele și mentalitatea arhaică în scrierile sale ficționale. Alecu Russo formează, prin ansamblul lucrărilor sale, o reprezentare veridică a idealurilor culturale ale generației pașoptiste care constituiau impulsul procesului literar al epocii, devenit, în timp, o etapă importantă în istoria literaturii române. Alecu Rusoo , ca prieten apropiat al lui Alecsandri , credincios aspiratiilor innoitoare ale epocii sale , nu putea ramane pasiv fata de noua manifestare patriotica inscrisa in viata social-politica si culturala a timpului prin aparitia ,,Romaniei literare" . Anul 1855 concide cu cea mai fecunda perioada din intreaga sa activitate scriitoreasca , perioada in care asterne pe hartie si incredinteaza tiparului multe din lucrarile sale reprezentative.

ion heliade radulescu

Ion Heliade-Rădulescu (n. 6 ianuarie 1802, Târgoviște, Țara Românească - d. 27 aprilie 1872) a fost un scriitor, filolog și om politic român, membru fondator al Academiei Române și primul său președinte, considerat cea mai importantă personalitate din cultura română prepașoptistă, prin aportul său cultural și estetic la dezvoltarea literaturii române, fiind apreciat și ca un precursor al poeziei moderne.Publicată pentru prima oară în 1843, poezia "Zburătorul", reprezintă capodopera liricii lui Ion Heliade Radulescu. Sursa poeziei constă într-o credință populară care a generat mitul erotic al Zburătorului. În folclorul românesc, Zburătorul este o semidivinitate erotică, un demon simbolizând chinurile iubirii. El este conceput ca putându-se metamorfoza în şarpe, zmeu sau sul de foc spre a pătrunde neştiut în casă, unde se transformă într-un tânar frumos şi pasionat, care îşi chinuieşte victima (fată sau femeie matură), tulburănd-o până la epuizare cu senzația chinuitoare a dragostei neimplinite. În fond el apare în vis, uneori ca semizeu acoperit cu solzi argintii şi cu aripi albe pe umeri. Folclorul erotic consacră Zburătorului cântece lirice, farmece, vrăji şi descântece.

Link

Play

Info

Proiect realizat de:

BIANCA BĂRĂȚOIU

ANDREEA CĂLINOIU

ANAMARIA ȚIGMEANU

DAVID ANTON

În ciuda titlului, revista nu și-a propus să se axeze exclusiv pe literatură. Pe parcursul apariției, ea a avut următoarea rubricație, marcată prin supratitluri: Nr. 1: Scene istorice din cronicile MoldavieiNr. 2: Scene pitorești din obiceiurile MoldavieiNr. 3: Scene contemporane.Din porunca domnitorului, după primele 3 numere, revista este suspendată și va mai apărea abia după 1859, în ediția a 2-a.

S-a născut la 22 februarie 1810, la Târgovişte şi s-a stins din viaţă la 25 noiembrie 1885, la Bucureşti. Când avea doar 17 ani a rămas orfan de ambii părinţi, în timpul unei epidemii de ciumă. Descumpănit în urma acestei tragedii, adolescentul Grigore a început să scrie primele sale elegii (elegie-poezie lirică, având un caracter trist). Prin anul 1830 a venit la Bucureşti, fiind găzduit, un timp, de un unchi al său, după care a fost luat de un alt târgoviştean - Ion Heliade Rădulescu - personalitate de formaţie enciclopedică a culturii române. Debutul publicistic al lui Grigore Alexandrescu a avut loc sub îndrumarea lui I.H. Rădulescu, în revista "Curierul românesc", cu elegii şi fabule.

Kogălniceanu s-a remarcat printr-o înalt rafinată atitudine față de femei, despre al căror gen avea să scrie în 1841: "femeia, în lexiconul meu, înseamna o ființă gingașă, slabă, frumoasă, făcută din flori, din armonie și din razele curcubeului, capricioasă, rea câteodată, bună mai multe ori, o ființă făcută pentru amor, care pentru un zâmbet te face de-ți vinzi viața din astă lume, și partea din rai din cealaltă lume, care are un suflet ce ințălege tot ce este frumos, care pentru cel mai mic lucru cateodată plânge și altă dată îi în stare să-și jartfească viața, care îi destoinică să facă faptele cele mai mari, care când îi blândă ca o turturică, când turbată ca o leoaică, care când îi crudă, când miloasă; femeia este un amestec de grații, de bunătate, de răutate, de duh, de cochetărie de slăbiciuni, a căreia mai toată viața se mărginește între a iubi și a fi iubită, în sfârșit, este un ceva ce nu se poate nici descrie, nici hotărî matematicește, un ceva ce este cel mai rar lucru din Moldova".

CATEVA INFORMATII IN PLUS

Costache Negruzzi s-a născut la 24 august 1868, în satul Trifeștii, astăzi Hermeziu, județul Iași, din apropierea Prutului și a fost fiul lui Dinu Negruzzi și al Sofiei Hermeziu. Și-a început învățătura în limba greacă cu unul dintre dascălii greci cu renume din Iași, iar limba română a învățat-o singur dintr-o carte a lui Petru Maior. Când a început revoluția din 1821, Negruzzi s-a refugiat cu tatăl său în Basarabia, iar la Chișinău a făcut cunoștință cu poetul rus Pușkin, cel care i-a trezit interesul pentru literatură, dar și cu un emigrant francez de la care a luat lecții de limba și literatura franceză. Chiar din această perioadă datează primele sale încercări literare: „Zăbavele mele din Basarabia în anii 1821, 1822".

Revista „Convorbiri literare", aparută la 1 martie 1867 din inițiativa lui Iacob Negruzzi, în paginile căreia s-au publicat în timp cele mai multe dintre operele marilor clasici: Eminescu, Caragiale, Maiorescu, Creanga, Slavici, devine curând după apariție cea mai importantă publicație a epocii. Iacob Negruzzi a fost însarcinat de Junimea cu editarea revistei, de care s-a ocupat timp de 28 de ani. Convorbirile apar la început bilunar, în 16 pagini, într-un tiraj de 300 de exemplare. Prin comparație cu programul coerent pe care îl formulase cu decenii în urmă „Dacia literara", care debutase cu o rubricație fixă și o politică culturală bine definită de la primul număr," Convorbirile puteau trece drept o iniţiativă modestă, amatoristă chiar". Revista nu este exclusiv literară. Ea acordă un spațiu important studiilor ştiinţifice și general culturale, înscriindu-se în curentul epocii. Primul succes remarcabil este a lui Alecsandri, care îşi publică începând cu nr.20 ,,Canticele comice".

În 1816 a avut loc prima prezentație de teatru la Iași.

În 1829 apar primele ziare românești.

În 1840 apare Dacia Literară.

Perioada 1863-1874: Prima etapă, numită și "etapa ieșeană", se întinde de la întemeiere, în anul 1863, până în 1874, anul în care Titu Maiorescu, devenit ministru al Instrucțiunii publice, se mută la București. În această etapă predomină caracterul polemic. Este epoca în care se elaborează principiile sociale și estetice ale „Junimii", aceea a luptelor pentru limbă, purtate cu latiniștii și ardelenii, apoi a polemicilor cu „bărnuțiștii", cu Bogdan Petriceicu Hașdeu și cu revistele din București, duse nu numai de Maiorescu, dar și în acțiuni colaterale de Gheorghe Panu, Teodor Vârgolici, Alexandru Lambrior, Vasile Burlă, Alexandru Cihac. Este vremea în care „Junimea" provoacă cele mai multe adversități, dar și aceea în care, prin succesul polemicilor ei, prin adeziunea lui Vasile Alecsandri, prin descoperirea lui Mihai Eminescu, aureola prestigiului începe să se formeze în jurul ei.

În 1863 Al. Ioan Cuza dă o lege prin care învățământul devine gratuit și obligatoriu.

În 1864 apare Universitatea din București.

În 1844- Propașirea

În 1855- România Literară

În 1860 apare prima universitate românească, UNIVERSITATEA DE LA IAȘI.

Apar specii noi ca balada si cantecul, fabula se imbogateste cu elemente noi ce tin de limbajul contemporan si de societatea vremii, iar oda devine un mijloc de afirmare a idealurilor politice si culturale nationale. Ideea nationala poate fi considerata nucleul tematic al poeziei pasoptiste, nuantata sub forma atasamentului la valorile poporului, ale pamantului si ale traditiilor romanesti, a elogiului realizarilor poporului a prezentarii trecutului ca model pentru prezent.

Vasile Alecsandri a fost unul dintre fruntașii Revoluției de la 1848. La 27 martie 1848, la o întrunire a tinerilor revoluționari moldoveni care a avut loc la hotelul Petersburg din Iași, a fost adoptată o petiție în 16 puncte adresată domnitorului Mihail Sturdza, petiție redactată de către Vasile Alecsandri. După înfrângerea mișcării pașoptiste Vasile Alecsandri este exilat. După ce călătorește prin Austria și Germania se stabilește la Paris, unde se întâlnește cu alți militanți pașoptiști munteni; din perioada exilului datează poeziile Adio Moldovei și Sentinela română. În mai 1849 pleacă, împreună cu ceilalți exilați, la Brașov, apoi în Bucovina, iar în toamna aceluiași an, la Paris. Scrie primele „cântecele comice" și câteva scenete comice și muzicale. Se întoarce în țară în luna decembrie.

EXILUL

# data[].attributes.attachment_link.title
ROLUL LITERATURII IN PERIOADA PASOPTISTA

# data[].attributes.attachment_link.description
Lorem ipsum dolor sit amet consectetur Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit. #0120 Lorem ipsum sit Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit. Sed Diam, 22 Ut wisi enim ad minim veniam, quis nostrud exerci tation ullamcorper suscipit lobortis nisl ut Lorem ipsum dolor sit Diam nonummy nibh euismod tincidunt ut laoreet dolore magna.

# data[].attributes.body
DINU MELANIA

# data[].attributes.attachment_link.description
Check out this Presentation designed by Dinu Melania.

# data[].attributes.body
Cornea Alexandra Adina

# data[].attributes.body
Deaconu Izabela Gabriela-11c

# data[].attributes.body
Diaconu Alexandra

# data[].attributes.body
Duinea Evelina; Clasa a XI-a, C.

# data[].attributes.attachment_link.description
tradiții și obiceiuri ce fel de tradiții și obiceiuri? 1. de paște; 2. de crăciun; 3. de anul nou. 1. În ardeal; 2. În moldova; 3. În muntenia. unde l

# data[].attributes.body
Badea Alexandru

Clasa a XI-a

# data[].attributes.body
Tigmeanu AnaMaria

clasa XI C

# data[].attributes.body
Calinoiu Andreea

# data[].attributes.body
Cornea Alexandra Adina

# data[].attributes.attachment_link.description
Mitologia romană Mitologia romană- aspecte generale La început, romanii și-au imaginat zeii ca puteri și mai apoi ca persoane, astfel explicându-se faptul că puțin din mitologia romană este autentică. După învățatul roman Marcus Terentius Varro, numai după ce romanii au avut RULES

# data[].attributes.body
David Anton

# data[].attributes.body
Dascalu Alexandra

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Rosescu MihaiUngureanu Tiberiu

Georgescu AliciaRosescu Yanis

Rosescu Eliza
Niculae AlexandraCrasan Roxana

"Fa-ti timp SA IUBESTI"

PROIECT RELIGIE.

cE ESTE IUBIREA?

Iubirea sau dragostea este un sentiment complex care poate fi cu greu explicat în cuvinte. Termenul este utilizat de oameni în mai multe situații, pentru că iubirea poate fi de mai multe feluri: iubirea de sine, iubirea față de Dumnezeu, iubirea față de partener, iubirea față de copil, iubirea față de țară, iubirea față de natură, iubirea față de animale etc. În general, iubirea presupune respect reciproc, fidelitate , sprijin emoțional, plăcerea de a fi în compania celuilalt și un echilibru între individualitate/independență și timp petrecut împreună. Iubirea nu poate fi descrisă în cuvinte, ea se simte, se trăiește și atunci când are cea mai mare intensitate știi că este adevărată. Filozofii lumii au încercat din cele mai vechi timpuri să înțeleagă iubirea și să o descrie cât mai profund.

Iubirea față de Dumnezeu și față de aproapele

Dragostea față de Dumnezeu se arată prin rugăciune, prin mersul la biserică, prin împărtășirea deasă (după pregătire) cu Sfintele Taine ale Trupului și Sângelui lui Hristos, prin desfătarea adusă de citirea sau ascultarea Cuvântului lui Dumnezeu și prin viața creștinească plină de virtuți. Iubirea către aproapele este calea care duce la iubirea către Dumnezeu, căci Hristos a binevoit a se îmbrăca tainic în fiecare aproape al nostru, iar în Hristos este Dumnezeu. Credinţa indică adevărul, şi din credinţă sinceră se naşte iubirea. Cel care cu adevărat crede în Dumnezeu nu permite vreodată să părăsească iubirea (din Omilia a 2-a la Epistola I către Timotei). Aşa cum sufletul fără trup sau trupul fără suflet nu poate fi numit om, tot aşa şi iubirea faţă de Dumnezeu nu este iubire, dacă nu are ca şi consecinţă şi iubirea faţă de aproapele. Orice ai face, niciodată cei păgâni nu se vor minuna de tine, cât se minunează atunci când te văd că te comporţi într-un mod blând, dulce şi liniştit. Nu este puţin lucru a reuşi aceasta, mulţi lepădându-se de răutate, şi chiar desăvârşit. Fiindcă nimic nu-i poate atrage atât de mult, cât o poate face iubirea. Pe de o parte, pentru minuni şi semne te vor invidia; pe de altă parte, se vor minuna de tine şi te vor iubi, iar dacă te vor iubi, vor merge mai departe şi vor primi chiar adevărul de credinţă (din Omilia a 33-a la Epistola I către Corinteni).

Se răsfrânge trupul timpului

Trăim cu adevărat fragmentar. Întreaga noastră viață e formată din crâmpeie ce se leagă, din segmente de ințelegere completă. Ne construim pânza de trăiri din fragile părți de simțire absolută, din clipe scurte de ființă adevărată, niciodată dintr-o înțelegere netrunchiată , dintr-un suflu unitar. Poate doar iubirea e cea care nu se supune regulilor. Doar prin ea trăim într-o singură respirație, cu intensitatea miilor de răsuflări mai mici pe care altfel le-am uita. Experiența cotidianului rămâne fadă, secată de trăire fără continuitatea iubirii, fără capacitatea ei de a transcende momentul, de a trece peste barierele lui temporale și peste limitele noastre de înțelegere. În afara ei, procesăm fericirea abia după ce ajunge la finele ei, fugim de gustul ei din prezent, dar îl păstrăm ca pe o amintire plăcută din adâncul ființei noastre, până la adâncire în trecutul ca o pasăre in zbor. Ne bucurăm de secundele în care trăim total, dar ne ferim de dragostea care dilată timpul până la nemurirea lui, dragostea care nu se supune niciunei reguli. Se dinamizează până la haos momentul de înțelegere a fericirii pierdute, însă păstrate lăuntric și acceptate drept segment scurt, dar iubirea se simte drept o respirație lungă, de mii de ani, singura respirație ce nu e întreruptă de alta, fragmentându-se... Cu eternă greutate și sfäșiere lăuntrică privim spre trecutul unor lacune de simțire, raţiunea find prioritară până la incursiunea în sentiment, până la descoperirea lui. Umbra care se așază peste arcul în timp doar tulbură perspectiva lui, umple timpul cu preocupări frivole, cu rațiuni mici, cu idei infime. Rămâne umbră în fața înțelegerii complete a iubirii, în faţa unei întâlniri tangențiale.Însă, puțin timp i se acordă, puține clipe se adună pentru a-i face loc și greu se răsfrânge trupul timpului pentru a iubi...

"Fa-ti timp sa iubesti"

Textul lui Octavian Paler subliniază paradoxurile societății contemporane, evidențiind discrepanțele dintre progresul material și scăderea calității vieții interioare. El ne îndeamnă să reflectăm asupra priorităților noastre, să valorificăm relațiile autentice și să apreciem momentele cu cei dragi. Este un apel la introspecție și la reconsiderarea priorităților într-o lume agitată.Octavian Paler pune accentul pe superficialitatea relațiilor, distragerile zilnice și lipsa conexiunii autentice între oameni. Mesajul subliniază nevoia de a reveni la valori esențiale, precum iubirea, comunicarea autentică și prețuirea momentelor simple. Este o critică la ritmul alert al vieții contemporane și la riscul de a trece pe lângă aspectele cu adevărat semnificative. Autorul îndeamnă la oameni să aloce timp pentru iubire, comunicare și împărtășirea gândurilor, subliniind importanța autenticității și a relațiilor sincere.

Octavian Paler

CITATE

2. Îmbunătățește sănătatea mintală

Motive medicale pentru a iubi

1. Îți vindecă inima

3. Diminuează tensiunea arterială

„Iubirea, ca și lumina, nu rămâne ascunsă."

Iubirea de sine este un proces important pentru dezvoltarea personală și fericirea individuală. Ea implică acceptarea propriei persoane, recunoașterea valorii personale și acordarea atenției necesare bunăstării tale emoționale și fizice. Este ca o fundamentare solidă pe care poți construi relații sănătoase și o viață împlinitoare.Prin iubirea de sine, ne oferim șansa de a ne descoperi autenticitatea și de a ne accepta imperfecțiunile. Este un act de compasiune față de propria persoană, un angajament de a ne trata cu respect și blândețe în ciuda provocărilor sau eșecurilor.În esență, iubirea de sine nu este un act egoist, ci o investiție în propria noastră fericire și echilibru emoțional. Ea ne transformă și ne pregătește pentru a face față provocărilor vieții cu încredere și compasiune.

"Si poate cea mai grea lectie cand vine vorba de iubire nu e cum sa-i iubesti pe altii, ci cum sa te iubesti pe tine!"

În mitologia greacă, Eros, zeul iubirii, s-a îndrăgostit de frumoasa Psiche.Psiche era atât de frumoasă încât oamenii începeau să o compare cu zeița Afrodita, ceea ce a atras gelozia acesteia. Afrodita a cerut ajutorul lui Eros, zeul iubirii, pentru a o face pe Psiche să se îndrăgostească de un monstru. Cu toate acestea, Eros s-a îndrăgostit de Psiche și a ales să o protejeze.Eros a adus-o pe Psiche într-un palat fermecat și a jurat să nu-și dezvăluie identitatea. Cu timpul, Psiche a început să simtă singurătate și a încercat să afle adevărul despre soțul ei. Într-o noapte, l-a privit pe Eros în timp ce dormea, iar acesta a fugit, simțindu-se trădat. Afrodita, profitând de moment, a impus Psichei diverse sarcini dificile.Printre aceste sarcini se numărau colectarea unor perle din râul Styx și obținerea unui buchet de flori din Grădina Zeilor. Cu toate acestea, Eros, în ciuda furiei inițiale, a intervenit în secret pentru a ajuta Psiche să îndeplinească aceste sarcini imposibile. La final, când Psiche a fost aproape să-și piardă viața într-una dintre aceste încercări, Eros a intervenit și a apelat la zei pentru a recunoaște iubirea lor adevărată.Zeii, impresionați de devotamentul lor, au adus-o pe Psiche în Olimp, unde a devenit nemuritoare și a trăit alături de Eros pentru totdeauna. Astfel, legenda lui Eros și Psiche ilustrează forța iubirii care învinge chiar și cele mai mari obstacole.

Iubirea in Mitologia Greaca

"Suflete Îmbrățișate în Priviri: Dansul Tăcut al Dragostei"

"Iubirea este ca un dans delicat între suflete, iar privirea devine partitura care îi ghidează pașii. Sărutul, atingerea subtilă a buzelor, este acordul final care transformă fiecare moment într-o melodie a inimilor unite. În lumea magică a iubirii, ochii devin poeziile tăcute, iar sărutul este versul care completează fiecare strofă. În această simfonie a sentimentelor, fiecare privire și fiecare sărut devin o notă frumoasă, adăugând strălucire poveștii noastre de dragoste."

"Reflectarea Iubirii: Ochii Ca Oglinda a Inimilor Noastre"

"În adâncul privirilor noastre, descoperim universuri întregi, iar în reflexia ochilor celuilalt găsim hărți ale inimilor noastre. Ochii sunt oglinda iubirii, reflectând pasiuni tăcute și promisiuni nespuse. Prin privirea sinceră, îmbrățișăm povestea noastră, iar în fiecare clipă de iubire, ochii devin poeziile unei călătorii fără sfârșit. Iubirea, asemenea unei reflexii, transformă lumina și umbrele într-o dansare armonioasă a sufletelor care se oglindesc într-ale iubirii magie."

MELODII

"My Sweet Lord" by George Harrison

"You Say" by Lauren Daigle

"Hallelujah" by Leonard Cohen

"Can't Help Falling in Love" by Elvis Presley (1961)

"Cheri Cheri Lady" by Modern Talking

"Wicked Game" by Chris Isaak

În palma vieții, cuvinte de dor,Iubirea noastră, un ecou ușor.Prin noapte și zi, melodie fină,Tu ești soarele, a mea lumină.Ca razele lunii, blânde și calde,Iubirea ta, un cântec în noapte.În inimă, un labirint se deschide,Iubirea noastră, un mister ce nu se stinge.Cerul ne veghează, martor al iubirii noastre,Ca o poezie scrisă în nopțile albastre.În umbra constelațiilor, promisiuni se țes,Iubirea noastră, ca o stea, strălucește tot mai des

"eCOUl iubirii"

Cu mâinile strânse, prin lume să pășim, Îndrăgostiți, sub cerul senin să ne topim.Steaua norocoasă, luceafăr de mister, În dansul naturii, iubirea să strălucească sincer.

Soarele răsare în inima noastră, zi de zi, Prin câmpul de iubire, să mergem amândoi.În iarba mătăsoasă, secrete să ne așternem, Cerul frumos ne însoțește, în dragoste să ne pierdem.

Sub soarele fierbinte, în iarba măiastră, Iubirea noastră, ca o poveste se desfașoară. Cerul senin, o punte către eternitate, În ochii tăi, găsesc fericirea, o adevărată sărbătoare.

"Sub Soarele iubirii"

Iubirea fata de familie

IUBIREA FATA DE TARA

Dragostea de ţară înseamnă dragostea pentru locul în care te-ai născut şi crescut, pentru locul în care ai rostit pentru prima oară cuvântul mama, e dragostea pentru părinţii, fraţii, surorile şi bunicii care îţi spuneau povesti la gura focului, iarna.Dragostea de ţară înseamnă dragostea pentru câmpiile mănoase şi bogate cu lanurile unduindu-se în bătaia vântului, pentru dealurile cu creste domoale, pentru munţii falnici cu vârfurile mângâiate de norii cerului albastru ca floarea de nu mă uita, pentru izvoarele cu apă limpede precum cleştarul şi rece ca ghiaţa, pentu apele curgătoare, pentru lacurile minunate, pentru marea cu valurile ei înspumate, pentru splendorile Deltei Dunării, pentru apele termale, apele minerale, pentru pădurile în care ai colindat când erai mic la cules de fragi, mure, flori sau ciuperci, pentru livezile cu pomi fructiferi cu poame dulci şi parfumate cum nu găseşti în niciun colţ de lume, pentru grădinile desenate în pete de culoare, pentru viile bogate, pentu orizonturile acestui pãmânt, pentru liniştea nopţilor de vară, pentru parfumul florilor de tei, pentru frumuseţea sălbatică a naturii cu care ne-a binecuvântat Bunul Dumnezeu cu iubire şi dărnicie.

iubirea fata de fauna si flora

Iubirea față de natură reprezintă iubirea față de creația lui Dumnezeu. Aceasta se manifestă respectând și ocrotind toate viețuitoarele,de la cele mai mici la cele mai mari și de asemenea, protejând habitatul lor natural. În biblie,Adam și Eva,primii oameni ,făcuți după chipul și asemănarea lui Dumnezeu, au trăit în armonie cu toate animalele în grădină Edenului. Fiecare ființă fără rațiune are un suflet pur,nevinovat. Deși ciclul vieții este nemilos față de unele viețuitoare neajutorate,nici cele puternice nu pot fi învinovățite. Fiecare animal este unic în felul său, iar din acest motiv ar trebui să îi mulțumim lui Dumnezeu pentru multitudinea de viețuitoare care ne înconjoară și care ne binedispun,precum animalele de companie. De asemenea,ar trebui să avem grijă de natură,de mediile naturale care ne înconjoară și care reprezintă căminele majorității animalelor. Natura ne oferă ceea ce avem nevoie: hrană,aer curat,apă,care sunt vitale vieții pe Pământ. De aceea trebiue să iubim tot ceea ce înseamnă viață,deoarece fiecare ființă a venit într-un mediu specific cu un scop.

Iubirea din punct de vedere psihologic

Partea aceasta de iubire romantică, de îndrăgostire, din perspectivă biologică, este o reacție chimică. La nivel de creier, astfel, se secretă o substanță numită feniletilamină care produce bună dispoziție, de extaz, fiind momentul de contopire în care vedem doar obiectul iubirii noastre. Alți hormoni, precum oxitocina sau vasopresina, sunt responsabili de atașament și de diferite dorințe cuprinse în perioada de îndrăgostire. "Dragostea nu dorează mai mult de trei ani." Creierul nostru nu este capabil să tolereze feniletilamina mai mult de 2-3 ani, deci iubirea romantică are atât un început, cât și un sfârșit. Pe parcurs, vedem și defectele partenerului, neajunsurile relației, pe care le și punctăm, i le reproșăm celuilalt. Ne dăm seama că el nu mai este ca la început. Nu mai avem acea pornire din interior, acel combustibil pe care să îl oferim partenerului și, astfel, ne cuprinde anxietatea.

"Iubirea este comoara inimii, un labirint al emoțiilor în care sufletul nostru găsește adăpost și fericire. Ea este un poem scris în limbajul tandreții, în care fiecare cuvânt este o îmbrățișare și fiecare rând este o călătorie către eternitate."

Crasan Roxana

"Iubirea este farul care luminează întunericul inimii noastre, iar credința este busola care ne ghidă către eternul său cămin."

Cornea Adina

"Iubirea față de sine este fântâna eternală a căldurii interioare, un dialog tăcut în care inima ta îți șoptește că ești suficient de prețios pentru a fi iubit de tine însuți."

Rosescu Eliza

"În inima iubirii, timpul și spațiul nu mai au însemnătate. Ea trăiește în eternitatea clipei și în infinitul sufletului."

Niculae Alexandra

"Iubirea față de țară: rădăcina noastră, lumina drumului nostru."

Ungureanu Tiberiu

"În mitologia greacă, iubirea este ca o floare fragilă ce crește în inima noastră, semănată de Cupidon și udată cu nectar divin."

Rosescu Mihai

"Iubirea, poezia inimii în limbajul psihologiei, țese povești de atracție și atașament, transformând vieți în tablouri de emoție colorate."

Georgescu Alicia

"Iubirea este paleta cu culori infinite a artistului, iar arta devine oglinda în care se reflectă fiecare nuanță a sufletului său îndrăgostit."

Rosescu Yanis

"Dragostea este elixirul care hrănește inimile noastre, vindecând rănile invizibile și oferindu-ne puterea de a ne ridica din adâncurile vulnerabilității."

Badea Mario

"Iubirea este râul în care curg toate apele vieții, lumina ce străbate întunericul, inima ce bate în toate ființele. Ea este limbajul tăcut al universului, o poveste scrisă în stele și simțită în fiecare respirație. Iubirea este esența care transformă viața într-o călătorie cu sens și fiecare clipă într-o bijuterie neprețuită."

Dascalu Alexandra

VA MULTUMIM!

Eram cei mai fericiți când veneam la țară la bunici,deoarece îi iubeam nespus de mult. Când eram la ei,ne simțeam cei mai norocoși copii, dat fiind că Dumnezeu ne-a dăruit așa bunici ocrotitori,darnici și cu un suflet mare.Primii "colegi de școală "au fost frații și surorile noastre,verii și verișoarele noastre,care participam la "lecțiile" părinților și bunicilor. Ne jucam,ne ajutam între noi,ne mai și tachinam,dar tot prieteni buni rămâneam. Iubirea noastră era ca o flacără care ardea încontinuu, datorită bunului Dumnezeu care ne ajuta să o păstrăm aprinsă. Iubirea față de familie este importantă în dezvoltarea noastră armonioasă. Ea vine natural prin respectul pe care îl purtăm la început familiei,și crește odată cu faptele de iubire care ni se arată. Reciprocitatea accentuează sentimentul de iubire.

Acum, cât încă se mai poate, Lucrează, frate, cu folos, Că nu-i mai preţios din toate Decât ce faci pentru Hristos. Cât încă ai suflare-n tine, Mai poţi ofrande să-I aduci, Dar s-ar putea ziua de mâine Amicul meu să n-o apuci. R: Fă-ţi timp pentru El, Fă-ţi timp pentru Cer, Din toate aceasta-i mai presus. Fă-ţi timp să iubeşti, Fă-ţi timp să te jertfeşti, Fă-ţi timp astăzi pentru Isus. 2. Fă-ţi timp pentru acei ce-n lume, Aleargă din rău spre mai rău, Nu obosi, ci spune, spune, De dragostea lui Dumnezeu. Fă-ţi timp şi mergi fără cârtire La patul celor suferinzi, Că ei aşteaptă cu iubire Măcar o mână să le-ntinzi. 3. Fă-ţi timp pentru copiii care, Rămas-au fără de părinţi, Să dai o simplă sărutare, Şi-o clipă doar să îi alinţi. Cât încă ai suflare-n tine, Lucrează, frate, cu folos, Căci ce faci pentru El rămâne, Fă-ţi astăzi timp pentru Hristos.

Acum cat inca se mai poate Puiu Chibici

Epistola întâi către Corinteni a Sfântului Apostol Pavel proclamă iubirea drept cea mai mare dintre virtuțile teologice. Fără credință, ființa umană își pierde o parte din propria identitate, fără nădejde, pierde o lumină după care se putea ghida, însă fără iubire, se pierde din substanța trăirii: "Și acum rămân acestea trei: credința, nădejdea și dragostea. Iar mai mare dintre acestea este dragostea" (Corinteni 13, 13). Iubirea, astfel, este de natură prioritară, iar, când efemerului i se va pune capăt, ea va fi singura care va cunoaște biruința: "Dragostea nu cade niciodată" (Corinteni 13, 8). Conduita morală asociată iubirii este cea care tânjește după perfecționare, se modelează după tiparul hristic, necunoscând multe profanări exterioară, iar dacă ea calcă în mod voit peste celelalte virtuți, nu se mai numește iubire: "Dragostea îndelung rabdă; ...este binevoitoare, nu pizmuiește, nu se laudă, nu se trufește. Dragostea nu se poartă cu necuviință, nu caută ale sale, nu se aprinde de mânie, nu gândește răul...Toate le suferă, toate le crede, toate le nădăjduiește, toate le rabdă." ( Corinteni 13, 4-7).

,In dragoste nu este frica; ci dragostea desavarsita izgoneste frica; pentru ca frica are cu ea pedeapsa; si cine se teme, n-a ajuns desavarsit in dragoste. Noi iubim pentru ca El ne-a iubit intai." (1 loan 4:18-19

"Dragostea vine dintr-o inima pura, dintr-o constiinta buna si dintr-o credinta sincera." (1 Timotei 1:5)

"Cea mai mare fericire a vieții este convingerea că suntem iubiți, iubiți pentru cine suntem noi sau mai degrabă iubiți în ciuda a cine suntem noi." - VICTOR HUGO

Petraru Valentina

Iubirea de sine

Dacă te iubești pe tine Și te prețuiești mai mult, Vei fi apreciat și respectat Dacă te cunoști bine Te vor înțelege și ceilalți Lasă ușa inimii deschisă, Și nu pune la suflet Micile răutăți Iubește-te și crede-n tine În tot ce știi și ce faci, Pune un bob de iubireȘi nu vei da greș Iubește natura, Iubește animalele, Iubește oamenii Cu iubire adevărată, Nu din interes Stima de sine Te înaltă, aproape de cer Iubește și crede În tine și-n Dumnezeu!

Un studiu efectuat de Universitatea din Pittsburgh, SUA, a demonstrat că femeile aflate într-o căsătorie fericită prezinta un risc mai mic de apariție a bolilor cardiovasculare decât cele aflate în relații stresante. Un alt studiu american arată că rata supraviețuirii unei operații pe cord este de trei ori mai mare la femeile împlinite in dragoste și la cere care iși exprimă emoțiile în mod liber, ceea ce are un impact pozitiv si asupra nivelului colesterolului.

Familia este reprezentată de persoanele dragi,care ne-au fost alături de când am apărut pentru prima dată pe această lume,la voia creatorului nostru suprem. În cadrul acestui mediu cald și binevoitor ne-am dezvoltat atât din punct de vedere fizic,cât și din punct de vedere moral și spiritual. Primii noștri profesori au fost părinții,cei care ne-au ajutat indiferent de situație,ne-au sfătuit de fiecare dată,oferindu-ne lecții de viață de o valoare inestimabilă. Iubirea lor imensă ne-a vindecat răni sufletești,pe care niciun doctor nu le putea trata. Îmbrățișările și cuvintele lor liniștitoare ne-au redat încrederea în sine și curajul necesar pentru a înfrunta orice provocare. Știam că întotdeauna vom avea pe cineva alături de noi care să ne vegheze pretutindeni, doi îngeri păzitori gingași și iubitori.Următorii noștri profesori au fost bunicii,cei mai buni și mai răbdători profesori,care au ani de vechime în spate. Ei ne-au introdus în lumea literaturii fantastice, citindu-ne povești și poezii cu o însemnătate aparte. De asemenea,ne-au făcut cunoscut cel mai dulce univers: universul gastronomiei, gătind prăjituri și plăcinte delicioase în care ingredientul secret era... iubirea!

Îmbrățișările prelungi cu partenerul de viață, urmate de discuții de măcar zece minute duc la o reducere drastică a tensiunii arteriale și fac să crească nivelul de oxitocină, cunoscut drept hormonul relaxării.

Experții sunt de părere că prezența unui partener și conexiunea cu acesta ajută la îndepărtarea sentimentelor de singurătate, izolare și negativitate generate de izolare.

"Dacă pot să iubesc mi-e destul și mi-este surâs și mi-este vis dacă pot să iubesc. La urmă, la umbră am cântat : dacă cineva poate să iubească e împărat dacă cineva este iubit este infinit."

"Ura starneste certuri, dar dragostea acopera toate greselile." - (Proverbe 10:12)

"Când aș iubi, mi-aş întinde spre cer, toate mările ca nişte vânjoase, sălbatice braţe fierbinţi, spre cer, să-l cuprind, mijlocul să-i frâng, să-i sărut sclipitoarele stele." -Lucian Blaga

Dar cu toti stim de fapt..ca iubirea adevarata este..

# data[].attributes.attachment_link.description
Rosescu MihaiUngureanu Tiberiu Georgescu AliciaRosescu Yanis Rosescu Eliza Niculae AlexandraCrasan Roxana "Fa-ti timp SA IUBESTI" PROIECT RELIGIE. cE ESTE IUBIREA? Iubirea sau dragostea este un sentiment complex care poate fi cu greu explicat în cuvinte.

# data[].attributes.body
Calinoiu Andreea

# data[].attributes.body
Bianca Baratoiu

# data[].attributes.body
Badea Miruna

Clasa 11C

# data[].attributes.body
GIRLEANU ELENA ALESSANDRA

CLASA A XI A

# data[].attributes.body
Dinu Melania

Clasa A XI A

# data[].attributes.body
Duinea Evelina; clasa a XI-a, C.

# data[].attributes.body
DRAGOMIRESCU AMALIA- CLASA a 11 a

# data[].attributes.attachment_link.description
mitologia indiană 1. mitologia indiană; 2. zeul krishna; 3. zeul brahma; 4. zeița kali; 5. zeul vishnu. cuprins mitologia indiană mitologia indiană se

# data[].attributes.body
Badea Miruna

Clasa 11C

# data[].attributes.body
David Baton

# data[].attributes.body
Dascalu Alexandra

# data[].attributes.body
Realizați un proiect la TIC folosind aplicația PADLET.