# data[].attributes.body
בבית המשפט מתקיימות החלטות גורליות בנוגע לגורל הנשים בחברה, ההחלטה נתונה בכמה שופטים בלבד ויכולה לשנות חיים למאות.
מזכיר את מניין הנשים שקרה במחזה.

# data[].attributes.headline
פסל שיש-אישה עירומה

# data[].attributes.subject
פסל שיש-אישה עירומה

# data[].attributes.body
הסקזיסם וההחפצה וההסתכלות על המראה החיצוני בלבד היתה מאז ומתמיד.
העירום בפסלים וציורים מתבטא פעמים רבות ומודגש כחלק בלתי נפרד מהתרבות.
אך האם באמנות יש הפליה מגדרית או שמא זו רק הנחה על פי רוב?

# data[].attributes.headline
נשים מוסלמיות

# data[].attributes.subject
נשים מוסלמיות

# data[].attributes.body
בדת האסלאם, העיקרון המתייחס לנשים וגברים הוא שהאחד משלים את השני יותר מאשר עקרון השוויון. בחברה האסלאמית ישנה חלוקה של חוקים המתייחסים לגברים במרחב הציבורי, ולנשים במרחב הפרטי - הבית והמשפחה. החלוקה נובעת מהתלות הכלכלית של נשים בגברים, ולכן הקוראן מצודד בכך שגברים צריכים תמיד להיות בשליטה על נשותיהם. האחריות הגדולה המצופה מן האישה היא בדרך כלל להגשים את עצמה כרעיה ואם, בעוד שהאחריות של הגבר היא לעבוד, לפרנס ולתמוך כלכלית באשתו ומשפחתו.
האסלם היא דוגמא חיה היכן קיימת שליטה ממשית של הגברים בנשותיהן.

# data[].attributes.body
אצל הטווסים האישה בוחרת את הגבר שלה בזכות היופי שלו וכמה הוא מרשים
הטווס מנער את נוצותיו בכיוון הטווסה, קרוב לוודאי כדי לזכות בתשומת לבה.
הטווסה "מכוערת" הנוצות שלה לא מרשימות בכלל והטווס עושה את כל עבודת החיזור.
אני מרגישה שבטבע לפעמים האישה שולטת על הזכר ובעלת הכוח וזכות הבחירה.

# data[].attributes.body
מיצג השפכות קורה ממש בכמה שבועות האחרונים כנגד ההפיכה המשטרית שקוראת בישראל והחשד העצום לפגיעה בזכויות נשים.
נשים אמיצות שדורשות שיוון!

# data[].attributes.headline
בגד ים - לבוש חשוף

# data[].attributes.subject
בגד ים - לבוש חשוף

# data[].attributes.body
בעיני לבוש חשוף חלק כל כך חשוב באפליה הזאת, ולמה גברים לא צריכים להתלבש צנוע?

# data[].attributes.body
מרילין מונרו הייתה שחקנית, דוגמנית וזמרת אמריקאית. הנוכחות הבימתית שלה, יופייה, מאהביה הנודעים ופטירתה המסתורית הפכה אותה לסמל מין ולאיקון פופ פופולרית של התרבות המודרנית.
היא ההפך הגמור מאישה חרדית והיא דוגמא ליחס לנשים כסמל מין ולסקסיזם.

# data[].attributes.body
לקחתי את הציור הצעקה לכיוון קצת אחר, לכיוון של כמו כלא שאי אפשר לצאת ממנו, לצעקה שקטה שאינה נשמעת אבל כל כך מובהקת באפלייה המגדרית.

# data[].attributes.headline
חרדיות פמיניסטיות בטיקטוק

# data[].attributes.subject
חרדיות פמיניסטיות בטיקטוק

# data[].attributes.body
זוהי דוגמא לחרדיות ממש בימינו שמעלות את המודעות לשוביניזם בחברה החרדית, הן לא מקבלות את זה ונלחמות להעלות את המודעות בקרב נשים חרדיות כמוהן בנוגע לאפליה המגדרית.

# data[].attributes.attachment_link.description
10.8K Likes, 321 Comments. TikTok video from נבחרות (@nivcharot): "התגובה המושלמת לאיש הדוחה שהניח את גרבו ליד בחורה כדי לגרום לה לקום. #פמיניסטיקטוק #פוריו #חרדיותבטיקטוק #חרדים #jewishfeminist #חרדיםבטיקטוק #אוטובוס #מהדרין". אין מושלם - רועי סנדלר.

# data[].attributes.body
השיר מספר על אישה שלא מקבלת על עצמה את הכוח של הגבר ואינה מוכנה שישלטו בה.
זו אישה אמיצה שעומדת על דעותיה ואומרת אותן בישירות רבה כלפי הגבר, דבר שאני מאמינה שצריך לקרות תמיד אם מישהי מרגישה לא בנוח.

# data[].attributes.headline
בג״ץ אליס מילר

# data[].attributes.subject
בג״ץ אליס מילר

# data[].attributes.body
דוגמא יפה למקרה בו אישה לא קיבלה על עצמה את האפליה המגדרית היא אליס מילר, זו אישה אמיצה שפרצה דרך להמון נשים נוספות לשרת בתפקידים שהיו מותרים אך ורק לגברים.
היא האמינה בעצמה וביכולות שלה ולא ויתרה עד שקיבלה את השיוויון המגיע לה.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בג"ץ 4541/94 אליס מילר נגד שר הביטחון ואחרים, הוא החלטה שניתנה ב- 1995 בעתירה שהוגשה לבג"ץ על ידי אליס מילר בסיוע האגודה לזכויות האזרח ו שדולת הנשים. בג"ץ קבע שאין הצדקה להבחנה בין גברים לנשים המצדיקה למנוע מנשים להגיש מועמדות לקורס טיס בצה"ל. בג"ץ זה הוא אחד מפסקי הדין המשמעותיים והתקדימיים בסוגיית הזכות לשוויון מגדרי והגנתו בזכויות החוקתיות ל כבוד ול שוויון.

ערך מורחב - שירות נשים בצה"ל

לפני קום המדינה, בתקופת מלחמת העולם השנייה, התנדבו כ-4,000 מנשות היישוב לחיילות העזר הבריטיים לנשים. צנחני היישוב, שהצניחה בריטניה באירופה הכבושה, כללו גם שתי נשים, חנה סנש ו חביבה רייק. הן נשבו והוצאו להורג.

בראשית מלחמת העצמאות, שירתו נשים ב הגנה וב פלמ"ח, לעיתים אף בתפקידי לוחמה בחזית, וכן כטייסות. ב צה"ל שירתו נשים מיום הקמתו, בעיקר במסגרת חיל הנשים (ח"ן). בפקודת הקמתו של הח"ן נקבע שנשים ישרתו בתפקידי הגנת יישובים, בתפקידים מקצועיים, בתפקידים מנהלתיים ובתפקידי עזר, אך לא בתפקידי לחימה. הגדרה זו נותרה על כנה במשך שנים. בשנות ה-80 וה-90 החלו להיפתח בפני נשים תפקידי הדרכה במקצועות הלחימה, כמו מדריכות חי"ר, שריון וקליעה. כמו כן נפתחו לפניהן תפקידי פיקוד כמו מפקדות כיתה בטירונות לחיילים המיועדים לתפקידים בעורף ומדריכות כלואים, ותפקידים טכניים שונים. אך בכל הנוגע לתפקידים הכרוכים בלחימה בחזית, ובנוגע לקורסים היוקרתיים כדוגמת קורס טיס או קורס חובלים, המשיכו תקנות צה"ל להגביל את השירות בהם לגברים בלבד.

ערך מורחב - אליס מילר

אליס מילר גויסה לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית. היא הייתה בעלת רישיון טיס אזרחי, סיימה לימודי הנדסת אווירונאוטיקה ב טכניון והתייצבה לשירות פעיל. יותר משנה לפני תחילת השירות הפעיל פנתה בבקשה לעבור את המיון הראשוני לקורס טיס. בקשתה נדחתה על ידי קצינת העתודה בטענה שעל פי הוראות הפיקוד העליון אין לשלב נשים במקצועות לחימה. מילר ערערה על ההחלטה וזומנה לפגישה עם מפקד חיל האוויר. גם לאחר פגישה זו לא שינה הצבא את עמדתו. סירובו של צה"ל לאפשר את קבלתה לשלב המיונים המוקדמים לקורס טיס עקב היותה אישה, וסירוב הערכאות הצבאיות, סלל את הדרך לפנייה לבג"ץ, בסיוע האגודה לזכויות האזרח ו שדולת הנשים. אף שבג"ץ קיבל את עתירתה של מילר, היא עצמה לא עברה בהצלחה את שלב המיונים ולכן לא התקבלה לקורס הטיס. מילר שירתה כקצינה ב חיל האוויר.

לטענת מילר, עמדת מדינה הפוסלת מראש ובאופן מוחלט קבלה של נשים לקורס טיס היא אפליה על רקע מגדרי, המפרה את זכות היסוד לשוויון בין המינים. הביטוי הראשון של אפליה זו הוא שלילת ההזדמנות השווה לשרת בצבא כ טייסת ולתרום את חלקה של מילר לביטחון המדינה, להגשים את רצונה ולמלא את יכולתה. ביטויים נוספים של האפליה כתוצאה משלילת האפשרות לשרת כטייסת הם חסימת הדרך להתקדמות לתפקידים בכירים בחיל האוויר ובצבא בכלל. בנוסף, שלילת האפשרות הזו פוגעת בסיכוי העתידי להשתלב כטייסת בשוק האזרחי. בנוסף עשויה האפליה לפגוע בדימוין העצמי של נשים ולגרום להפחתת מעמדן בחברה.

מילר לא ביקשה לבטל לחלוטין את ההגבלות על השתתפות נשים בתפקידי לחימה. אולם, לדבריה המדיניות בנושא זה אינה יכולה להיות גורפת, אלא עליה להתייחס באופן פרטני לאופי התפקיד, לאופי היחידה ולאופי המועמד או המועמדת. גישה זו מתחייבת מעקרון השוויון: כל עוד אין מתקיים טעם ענייני ורלוונטי להבדלה בין נשים לבין גברים לעניין מילויו של תפקיד מסוים, יש לנהוג בשני המינים על פי אותה אמת מידה.

לטענת המדינה, עקרון השוויון בין נשים לגברים אינו חל על חוקים ותקנות הנוגעים לשירותן של נשים בצה"ל. החוק מבחין בין נשים לבין גברים לעניין היקף חובת השירות ותנאי השירות של נשים, בשל השוני המהותי, במאפיינים הרלוונטיים, בין גברים לבין נשים. ההתייחסות השונה לשירותן של נשים נסמכת על שונות רלוונטית בנתונים, ולכן אינה בגדר אפליה פסולה אלא בגדר הבחנה מותרת. לדברי המדינה, מניעת קבלתה של מילר לקורס טיס אינה הגישה החברתית הגורסת כי אין לחשוף נשים לסיכוני הלחימה אל מול האויב והנפילה בשבי, אלא מ"טעמים תכנוניים", שאינם מאפשרים לצה"ל לאפשר לחיילות לשרת כטייסות בחיל-האוויר. טעמים אלו הם שהכשרתו של טייס היא ממושכת וההשקעה הכספית בה היא רבה מאוד. ההכשרה מבוססת על ההנחה שהטייס ישרת תקופה ארוכה, שבע שנים בשירות סדיר ולאחר מכן בשירות מילואים של יום מילואים מדי שבוע, כדי להישאר בכושר טיסה. חיל האוויר טען כי גם אם יהיו נשים שיהיו מוכנות להתנדב לשירות כזה, הן עלולות להתחרט ולהחליט להפסיק את ההתנדבות (כפי שהחוק הקיים מאפשר להן), בעיקר לאחר שיהפכו ל אימהות. הטענה היא כי מסיבות אלה, מהותו של התפקיד אינה מאפשרת שילובן של נשים. לדברי המדינה, בחירת המועמדים לשיבוץ בתפקיד צבאי כלשהו חייבת להתבסס על צורכי הצבא בלבד, ולכן על שיקול הדעת של הצבא לגבור על שיקולים אחרים.

השופט אליהו מצא קבע ששונות רלוונטית עשויה להצדיק הבחנה בין פרטים בחברה. אם השונות אינה רלוונטית מדובר באפליה פסולה. חוק שירות ביטחון מבחין בין נשים לגברים לגבי משך השירות וחובת שירות מילואים. עם זאת, מצא קבע שהבחנה זו לבדה אין פירושה שיש שונות רלוונטית בין המינים, שמצדיקה פסילת שירותן של נשים בקורס טיס ותפקידים נוספים. מצא פסק שיש לאזן בין הזכות לשוויון לבין האינטרס של ביטחון המדינה, תוך עמידה במבחן המידתיות. במקרה זה הכף נוטה לטובת הזכות לשוויון.

השופטת טובה שטרסברג-כהן פסקה שגם אם קיים שוני רלוונטי בין גברים לנשים (לעניין השירות כטייסים), ניתן וראוי להתגבר על השוני הזה. לדעתה אין מדובר במצב של העדפה מתקנת (שם נמנעים מהבחנה דווקא כאשר ישנו שוני רלוונטי), ולכן יש לפעול למימוש עקרון השוויון בין גברים לנשים בכל הנוגע לקבלתם לקורס טיס. היא קבעה כי מימושן של זכויות אדם טומן בחובו מחיר כספי שיש לשלם: "חברה המכבדת את ערכי היסוד שלה ואת זכויות היסוד של חבריה צריכה להיות מוכנה לשלם מחיר סביר על-מנת שערך השוויון לא יעמוד ככלי ריק מתוכן". באיזון בין עקרון השוויון לבין ביטחון המדינה יש להעדיף את ביטחון המדינה רק כאשר יש ודאות קרובה לפגיעה ממשית בביטחון המדינה.

השופטת דליה דורנר פסקה שיחס מפלה הוא משפיל ופוגע בכבודן של הנשים. באמצעות עקרון ההשפלה, דורנר מעגנת את הפגיעה בשוויון כפגיעה בכבוד האדם (שהוכר כזכות חוקתית בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו). בהתבסס על המעמד החוקתי שהיא מקנה לזכות לשוויון, דורנר בוחנת את הפגיעה בשוויון לפי פסקת ההגבלה (סעיף 8) של חוק היסוד (למרות שמדובר בזכות שאינה מוזכרת במפורש בחוק היסוד). תוצאת הניתוח היא שהפגיעה אינה מידתית ולכן אסורה. בנוסף, דורנר קובעת שהתועלת התקציבית מאי גיוס נשים לקורס טיס פחותה מהנזק שנגרם לנשים לחברה כולה.

השופט יעקב קדמי קבע שעל בית המשפט להימנע מהתערבות בהחלטות עקרוניות של גורמי הביטחון הלאומי, כל עוד לא מדובר בהחלטות שנגועות בחוסר סבירות קיצוני, בשרירות או בחוסר תום לב. לדעתו מצבה הביטחוני הייחודי של מדינת ישראל מביא לכך שיש להתחשב בצורכי הצבא במיונם של חיילים וחיילות. על כל אזרח לתרום כפי יכולתו והשוני האמיתי בין גברים לנשים מביא לכך שכוחם ויכולותיהם שונים ומצדיקים מילוי תפקידים שונים.

השופט צבי טל פסק שהשיקולים שהציג חיל האוויר, הן התקציביים והן התכנוניים, הם שיקולים רלוונטיים ויש להתחשב בהם, בנוסף לשיקולי הביטחון. שירותן הצבאי של הנשים קצר משמעותית משירותם של הגברים. שוני נוסף בין גברים לנשים בא לידי ביטוי עקב נישואים, היריון ולידה. הדבר מהווה הבדל רלוונטי ולכן לא מדובר באפליה אסורה.

בית המשפט העליון פסק ברוב דעות שאי מתן אפשרות לנשים להתקבל לקורס טיס, אך ורק בגין היותן נשים, הוא אסור ומהווה יחס מפלה ופסול. כתוצאה מכך הוצא צו שחייב את רשויות הצבא לזמן את מילר למבדקי התאמה לקורס טיס ולקבל אותה אם תימצא מתאימה.

החלטת בג"ץ פתחה בפני נשים תפקידים שונים, שעד אז יוחדו לגברים בלבד. נוסף על קורס הטיס נפתחו גם קורס חובלים, תפקידים ב מערך ההגנה האווירית של חיל האוויר, בגדוד ה אב"כ של חיל ההנדסה וב משמר הגבול. בנוסף הוקם גדוד חי"ר ייעודי, ששמו " קרקל", שמטרתו שילוב נשים בחיל הרגלים. בינואר 2000 נכנס לתוקפו תיקון ל חוק שירות ביטחון, שעיקרו הוספת , אשר קובע כי לכל אישה זכות שווה למלא כל תפקיד בצה"ל, אלא אם כן קיימת מגבלה מאופי או ממהות התפקיד.

מאז נפתח קורס הטיס לנשים, מספר מצומצם יחסית של נשים סיימו אותו בהצלחה. בשלהי 1998 הפכה בוגרת הקורס, שרי, לאישה הראשונה שסיימה בהצלחה את קורס הטיס. שרי הוצבה כנווטת בטייסת F-16 ב בסיס רמת דוד. רוני צוקרמן, שסיימה את הקורס בשנת 2001, הייתה לטייסת הקרב הראשונה בישראל. בשנת 2019 קודמה אישה לראשונה לתפקיד של מפקדת טייסת טיסה.

למרות זאת, גם היום ישנם תפקידים בצה"ל הסגורים בפני נשים. דוגמה אחת מהעבר היא מערך ה מחבט של מערך ההגנה האווירית. בשנת 2003 הגישה לוחמת הנ"מ יערה שטולברג עתירה לבג"ץ נגד החלטת צה"ל למנוע מנשים להשתלב במערך זה. לאחר שחרורה של שטולברג דחה בג"ץ את העתירה בטענה שהיא איננה רלוונטית עוד. מערך המחבט עצמו נסגר בשנת 2006. מאז סגירת המערך שולבו הנשים ברוב מערך ההגנ"א - טילי היהלום (פטריוט), טילי ה הוק, טילי ה חץ וסוללות כיפת ברזל. מערכת הנשק ברקן (סטינגר) אינה פתוחה בפני נשים, זאת בשל המאמץ הפיזי הניכר אשר כרוך בהפעלתה (הכולל בין היתר נשיאת טיל במשקל עשרות ק"ג), אשר אינו תואם את סרגל המאמצים הפיזיים שנקבע לנשים. כ-20% מהכוח הלוחם בסוללות ההגנ"א כיום הן לוחמות.

סטיוארט כהן ועמיחי כהן הגדירו את בג"ץ אליס מילר: "פסק הדין המסמל יותר מכל את הכפפת תחום הביטחון הלאומי לזכויות היסוד שהשתרשו בישראל". השניים הוסיפו וניתחו את מידת התאמת פסק הדין שכתב השופט מצא למציאות העובדתית והמסורת המשפטית במדינת ישראל, והסיקו כי התאמה זו רופפת במיוחד. לאחר ניתוח המצב המשפטי והחוקי בשיטות משפט אחרות, קובעים השניים כי פסק דין זה הוא אבן יסוד בתהליך עליית המהפכה החוקתית ו האקטיביזם השיפוטי במדינת ישראל:

ישראל היתה המדינה היחידה שבה בית משפט לאומי החליט על שילוב נשים בצבא, ומעבר לכך, כפה על זרוע צבאית ספציפית למנות אדם לתפקיד מסוים. העובדה שבית המשפט העליון נהג בצורה כזאת, וללא שום משענת חוקתית ברורה, מעידה כאלף עדים על עליית ה"אקטיביזם השיפוטי" של בית המשפט העליון הישראלי בתחומי הביטחון הלאומי.

ניצה ברקוביץ, "'אשת חיל מי ימצא?' נשים ואזרחות בישראל", סוציולוגיה ישראלית, כרך ב', מס' 1 (1999), עמ' 277-317.

נויה רימלט, הפמיניזם המשפטי מתאוריה למעשה - המאבק לשוויון בין המינים בישראל ובארצות הברית, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה ופרדס הוצאה לאור, 2010.

נטע זיו, "אליס מילר נגד משרד הביטחון: הצצה אל מאחורי הקלעים", בספר סיפורי משפט - מאחורי הקלעים של פסקי הדין ששינו את פני החברה הישראלית, הוצאת עם עובד, 2021, עמ' 149-169.

בג"ץ 4541/94 אליס מילר נ' שר הביטחון ואח', פ"ד מט(4) 94 (1995)

המכון הישראלי לדמוקרטיה נשים בצה"ל, פרויקט צבא-חברה

יופי תירוש, אליס בארץ ה(ה)מראה: הרהורים על השתקפויות הגוף הנשי בשיח על שילוב נשים בתפקידי לחימה בישראל, עיונים במשפט, מגדר ופמיניזם בעריכת פרופ' דפנה ברק-ארז ואחרות, נבו תשס"ז, 885

הטובות לטיס - ראיון עם סרן אליס מילר, באתר יוהל"ן

מיכל צוק-שפיר, 1995 - מיידלע כבר לא סורגת: הרהורים על פרשת אליס מילר, "שורשים במשפט", באתר משרד המשפטים, 14 באפריל 2019

# data[].attributes.attachment_link.title
בג"ץ אליס מילר - ויקיפדיה

# data[].attributes.attachment_link.description
בג"ץ 4541/94 אליס מילר נגד שר הביטחון ואחרים, הוא החלטה שניתנה ב- 1995 בעתירה שהוגשה לבג"ץ על ידי אליס מילר בסיוע האגודה לזכויות האזרח ו שדולת הנשים. בג"ץ קבע שאין הצדקה להבחנה בין גברים לנשים המצדיקה למנוע מנשים להגיש מועמדות לקורס טיס בצה"ל.

# data[].attributes.headline
השיר פרחה - עופרה חזה

# data[].attributes.subject
השיר פרחה - עופרה חזה

# data[].attributes.body
שיר הפרחה משקף אישה שלא אומרת מה שהיא באמת חושבת, המילים בשיר ואני מצטטת "בא לי לצעוק אני פרחה" אומרות מה היא רוצה אבל לא מה היא אומרת בפועל.
מסקנה: לפעמים החברה מעמידה פנים שהכל בסדר אבל לפעמים רק בא לך לצעוק ולהוציא החוצה מה שלא בסדר.
(קשור גם למקור השראה נוסף- הציור הצעקה)

# data[].attributes.attachment_link.title
עפרה חזה - שיר הפרחה

# data[].attributes.headline
כתבה - עטירה לבג״ץ - המקרה עליו מבוסס המחזה

# data[].attributes.subject
כתבה - עטירה לבג״ץ - המקרה עליו מבוסס המחזה

# data[].attributes.body
המקרה עליו מבוסס המחזה הוא מקרה אמיתי של אישה חרדיה שעטרה לבגץ כי לא נתנו לה לראות את ילדיה למרות הגירושים ובית הדין הרבני לא עזר לה.
זה מראה רבות על כל מערך החברה החרדית וההתנהלות שלה בכל הנוגע לנשים.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
אייל הראובני

# data[].attributes.attachment_link.title
בג”ץ התערב באורח נדיר בגירושים של זוג חרדי

# data[].attributes.attachment_link.description
האשה עתרה לבג”ץ לאחר שהבעל התעלם במשך שנים במופגן מצווים של בית הדין הרבני לאפשר לה להיפגש עם ילדיה. בג”ץ קבע כי האשה תיפגש עם ילדיה בנוכחות עובדת סוציאלית. הסופרת נעמי רגן, שכתבה בהשראת המקרה הקשה את המחזה ”מניין נשים”: ‘החיים שלה הם סיוט. כל יום בלי הילדים שלה זה נצח’

# data[].attributes.body
תמונה נוספת של הנשים האמיצות המשתתפות במיצג השפכות ומאבק הנשים נגד הפגיעה בזכויותיהן.

# data[].attributes.headline
מחזה- הדיבוק

# data[].attributes.subject
מחזה- הדיבוק

# data[].attributes.body
הדיבוק הוא מחזה בו מתבאטת העובדה שלנשים בחברה החרדית לא היה כמעט כוח להחליט על חייהן.
זה מתבטא בכך שאבא של לאה החליט עם מי לחתן אותה ולהמשיך בכך שמי שמשתלט על גופה הוא חנן.
זו דוגמא טובה למקרה בו האישה מקבלת על עצמה את האפליה מגיל צעיר ולא יכולה לצאת ממנה.

# data[].attributes.body
המאזניים הזכירו לי את חוסר האיזון והשיוויון בחברה וההשוואה התמידית בין דברים.
חוסר הקבלה וההשוואה של משהו אחחד לעומת אחר תקף גם על שיוויון.