# data[].attributes.body
Jeg var meget nyskerig på hendes liv og ville gerne hører meget mere, hun kunne fortælle i timevis. Da hun blev trist gjorde jeg mit bedste for at høre hende og fortælle hende at jeg godt kunne forstå hendes smerte. Udefra så jeg to fremmede der havde en rigtig god samtale. Jeg glæder mig til at skulle ud og arbejde.

# data[].attributes.body
Jeg så en ældre dame (med funktionsevne 1) med følgende ressourcer: omsorgsfuld, venlig, åben, tillidtfuld, imødekomne, smilende, rumlig, kan klare personlig hygiejne med søtte, kan bruge kroppen, har egen bolig med gode minder fra det tidligere hjem, godt familie netværk.

krav: hun har været udsat for meget gennem livet og har kæmpet for at få det til at fungere med syg far, syg mand og familiemedlemmmer der døde omkring hende.
Smerteplaget, er bange for verdenen bliver ond.

# data[].attributes.body
Inge er en meget omsorgsfuld kvinde, det kommer til udtryk flere gange under samtalen.
Hun fortæller gerne om hvor meget hun har tilside sat sig selv igennem livet for at hjælpe andre. Om det var at gå med aviser så de kunne betale deres fars sygehus besøg, om det var naboen der manglede en trøje til babyen eller om det var hendes egen mand der gik og faldt ude i haven, så stod Inge klar til at hjælpe.

# data[].attributes.body
Sikke en omgang ! De første 2 min var meget " Hvem skal sige noget" Herefter gik jeg i gang med at fortælle hvem jeg var, hvad jeg skulle og så gik vi ellers i gang. Munden stod ikke stille på Inge, hvilket var helt fantatisk. Jeg nåede ikke alle mine spørgsmål trods jeg var der i 1,5 time.  Hun havde meget på hjertet og sikke en tillid hun udviste. Jeg sad i øjenhøjde og vi havde en rigtig fin dialog hele vejen igennem. Da hun begyndte at fortælle om hendes barndom var det tydeligt at se hendes smerte i øjenene og man kunne hører det på hendes stemme, det var svært ikke at blive berørt, især da hun fortalte om kringen og soldaterne der omringede deres hjem, hvordan ting blevet smadret lidt efter lidt. Hun holdte tårene tilbage men hun var berørt. Lige her var det svært ikke at være proff. Vi kiggede på hinanden og blev enige om at det var godt sat det var et overstået kapitel. Der var rigtig god kemi.

# data[].attributes.body
Inge er glad og tilfreds med hende lille bolig på plejecenteret.
Stedet er blevet valgt da det lå tæt på deres gamle hjem.

# data[].attributes.body
Inge får hjælp til bad, rengøring og tøjet.
Inge hjælper gerne til med at dækkebord og andre små opgaver i fællesrummet hvis der er overskud til det.

# data[].attributes.body
Det var hårdt for Inge og hendes familie, pengene var små og de var syv i familien, der alle skulle have mad på bordet, så ofte blev det gamle tøj lavet om til nyt.
Inges far var meget syg og var ofte på sygehuset og måtte derfor være en af de store for at hjælpe hendes mor - det var en kvindes job.

# data[].attributes.body
Inge nåede aldrig at tage en uddannelse, da hun brugte hendes tid på at hjælpe andre.

# data[].attributes.body
Inge har sammen med yngste bror gået til gymnastik og har deltaget til det store gymnastik stævne, det er noget af det største hun nogenside har prøvet.

# data[].attributes.body
Inge havde ikke noget fast, hun hjalp til der hvor der var brug for hende.
Da hun var yngre gik hun med aviser sammen med hende yngste bror så de kunne hjælpe deres mor med økonomien.

# data[].attributes.body
Da inge var ung elskede hun at sy nyt tøj ud af de gamle klude. Hun sad tit om aftenene og strikkede baby tøj og meget gerne til niecen som var den første baby der kom i familien.
Inge har lavet en del gør det selv projekter, hun viser nogler nogle skåle og lamper frem hun selv har malet - de ser mega proffessionelle ud.

# data[].attributes.body
ASTA var gift med Poul, som desværre led af epilepsi, det så var slemt at han måtte gå med hjelm.
ASTA og Poul fik to piger, med 10 års mellemrum.
I dag er ASTA mormor til 4 børnebørn og har to oldebørn.

# data[].attributes.body
Inge er født i 1938 og er opvokset i Rudkøbing på Langeland. Her boede hun sammen med hendes mor, far og fire brødre, hun var nummer fire i flokken. De boede i et dobbelthus med første sal hvor der boede en anden familie. Da Inge blev lidt ældre flyttede de ind et sted, som ikke var en fattiggård men et sted hvor der boede mange fattige.
I hendes voksen liv flyttede hun mod Svendborg hvor hun mødte hendes mand.

# data[].attributes.body
Navn: Asta
Alder: 76 år
Bopæl: Plejecenteret Ådalen i Vejstrup

# data[].attributes.body
Plejecenteret Ådalen er et landsby plejecenter, her er der 21 boliger, et par enkelte gæsteboliger, stedet har eget køkken opholdsrum og meget andet godt - men vigtigst af alt masser af omsorg.