# data[].attributes.attachment_caption
Povelja kneza Trpimira (Trpimirova darovnica)

# data[].attributes.body
VRIJEME VLADANJA

Hrvatski knez Trpimir je vladao sredinom 9.stoljeća odnosno od otprilike 845. do 864.godine.

VLADARSKA TITULA

Trpimirova titula knez (dux) bila je najčešća korištena titula tijekom 9. stoljeća, a isticala je status samostalnog vladara.

U Rižinicama, nedaleko od Klisa pronađen je 1891.godine kameni odlomak oltarne pregrade koji sadrži natpis na kojem se spominje Trpimir i njegova vladarska titula: „PRO DVCE TREPIM(ERO).

DINASTIJA

Trpimir je uspostavio prvu i jedinu hrvatsku dinastiju Trpimirovića, koja će uz nekoliko prekida kroz drugu polovicu 9. stoljeća vladanjem Domagoja i Branimira svoju vlast stabilizirati i održati na našem prostoru sve do 12. stoljeća.

Trpimir je imao tri sina: Petar, Zdeslava i Muntimira, a zadnjih dvoje su kasnije došli na vlast.

ODNOSI S DRUGIMA

Trpimir je nastojao djelovati samostalno, ali je i dalje priznavao franačko vrhovništvo pod carem Lotarom.

Trpimir je imao dobar odnos s Crkvom. Poduzeo je dodatni korak u pokrštavanju Hrvata izgradnjom benediktinskog samostana u Rižinicama, gdje dovodi benediktince da se mole za „spas njegove duše“.

TERITORIJ KOJIM UPRAVLJA-ŠIRENJE DRŽAVE

Trpimir nasljeđuje prethodno stabiliziranu kneževinu od Mislava, u savršenom trenutku za osamostaljivanje. Slabljenje zapadne Franačke i istočnog Bizanta omogućili su Trpimiru kao rubnom vladaru obaju velesila, da se neometano razvija i postigne samostalnost.

Trpimir je uspješnim odbijanjem bugarskog napada osigurao istočne granice Hrvatske. Uspješno je ratovao i protiv Bizanta i Venecije.

U njegovo vrijeme Hrvatska se proteže od Save i Kupe na jug do Cetine, a od mora na istok do Drine.

PISANI ILI MATERIJALNI SPOMENICI

Trpimir se sastao 4. ožujka 852. sa splitskim nadbiskupom Petrom u Bijaćima pored Trogira na kneževu posjedu, kako bi svjedočili izdanju isprave koju je napisao kapelan Martin, poznatije pod imenom „Trpimirova darovnica“(Povelja kneza Trpimira). Darovnica je najvažniji pisani izvor o knezu Trpimiru i ujedno najstarija sačuvana isprava hrvatskog vladara u kojoj se prvi put spominje hrvatsko ime.

GRADOVI-SJEDIŠTA DRŽAVE

Trpimir je stolovao u gradu Klisu, te u Bijaćima kraj Trogira.

# data[].attributes.attachment_caption
Ime Držislava Stjepana  uklesano na ploči ambona pronađene na Kapitulu kraj Knina

# data[].attributes.body
VRIJEME VLADANJA

Stjepan Držislav je vladao potkraj 10.stoljeća odnosno od 969. do 996./997. godine.

VLADARSKA TITULA

Držislavu je Bizant je priznao kraljevski naslov i nagradio ga kraljevskim znakovima: krunom, žezlom i plaštem, te ga je odlikovao titulom carskog "eparha i patricija". Time je postao prvi od Bizanta potvrđeni hrvatski kralj. Držislava se smatra prvim hrvatskim okrunjenim kraljem, a tom je prigodom Držislav uzeo ime Stjepan.

Stjepan Držislav je prvi hrvatski vladar koji se nazvao kraljem Hrvatske i Dalmacije.

DINASTIJA

Stjepan Držislav je bio hrvatski kralj iz dinastije Trpimirovića, sin kralja Mihajla Krešimira II. i kraljice Jelene.

Svetoslav Suronja, Krešimir i Gojslav bili su sinovi Stjepana Držislava, dok je najstariji od njih (Svetoslav Suronja) za Držislavova života bio njegov suvladar.

ODNOSI S DRUGIM DRŽAVAMA

Stjepan Držislav je bio u dobrim prijateljskim odnosima s Bizantskim Carstvom i njegov saveznik u dugogodišnjem ratu s bugarskim carem Samuilom. Bugari su napali Hrvatsku i opustošili Dalmaciju, a Hrvati su uspjeli pobijediti bugarsku vojsku i spasiti bizantske gradove u Dalmaciji. Za nagradu je bizantski car dao Stjepanu Držislavu na upravljanje dalmatinske gradove i otoke, te mu poslao znakove kraljevske časti.

TERITORIJ KOJIM UPRAVLJA- ŠIRENJE DRŽAVE

U doba kralja Držislava, kralja koji vlada područjem Hrvatske i Dalmacije, Hrvatska je izrazito pomorska država. Tada je starohrvatska mornarica dosegla razmjerno najveću moć i europski utjecaj u pomorskim savezima s Bizantom i španjolskim Maurima.

PISANI ILI MATERIJALNI SPOMENICI

Legenda o nastanku hrvatskog grba vezana je uz kralja Stjepana Držislava. Budući da je kralj Držislav često ratovao s Mlečanima, koji su htjeli osvojiti hrvatsku obalu, jednom je bio zarobljen i odveden u venecijanski zatvor. Mletački vladar Petar II. Orseolo, koji je volio igrati šah, čuo je da je i kralj Držislav također uspješan u šahu, pa je odlučio izazvati ga: ako ga u tri partije šaha pobijedi, bit će oslobođen, pa se može vratiti u Hrvatsku i dalje vladati, ali ako izgubi, morat će narediti Hrvatima na jadranskoj obali da prihvate mletačku vlast. Stjepan Držislav je prihvatio izazov i pobijedio Orseola u sve tri partije. Iako nije bio baš sretan ishodom, mletački dužd je oslobodio kralja Držislava i on se vratio u Hrvatsku. Vrativši se odlučio je, iz zahvalnosti, uzeti motiv šahovske ploče za grb hrvatskog kraljevstva. Uz neke promjene, taj se grb očuvao do danas.

Također treba spomenuti i staru crkvicu sv. Stjepana koja se nalazi na padinama Pelegrina u Župi Dubrovačkoj, koja se spominje još 1279. godine. Prema pisanjima dubrovačkih ljetopisaca, zavjetni je dar hrvatskog i dalmatinskog kralja Stjepana, za ozdravljenje.

GRADOVI - SJEDIŠTA DRŽAVE

Knin je prijestolnica za vrijeme vladavine Stjepana Držislava.

# data[].attributes.attachment_caption
Spomenik Petru Krešimiru IV. u Šibeniku.

# data[].attributes.body
VRIJEME VLADANJA

Petar Krešimir IV. je vladao od 1058. do 1074.godine.

VLADARSKA TITULA

Prvi vladar za kojega je u suvremenim izvorima potvrđena titula kralja Hrvatske i Dalmacije.

Petar Krešimir IV. je jedan od najmoćnijih hrvatskih vladara.

DINASTIJA

Petar Krešimir IV. potječe iz vladarske dinastije Trpimirovića.

ODNOSI S DRUGIM DRŽAVAMA

Kralj Petar Krešimir IV. se u vladanju, poput svojih predhodnika, oslanjao na Crkvu, s kojom je bio u najboljim odnosima.

On je iskoristio tadašnju slabost Bizanta i samostalno zagospodario Dalmacijom. Tada su bili aktualni sukobi Bizantinaca s Turcima Seldžucima na Istoku odnosno Normanima na Sredozemlju.

TERITORIJ KOJIM UPRAVLJA-ŠIRENJE DRŽAVE

1069. godine je Petar Krešimir bio gospodar nad čitavim dalmatinskim teritorijem.

Granice hrvatske države za vrijeme Petra Krešimira su išle od obale Neretve, koja je tekla planinama što dijele vode Jadranskog mora od savskih pritoka do gornje Drine, zatim tom rijekom do Zvornika gdje je zakretala na zapad sve do ušća Spreče u Bosnu, kojom je prolazila do njezina ušća u Savu, odakle je tekla granica pravcem kraj današnjeg Đakova do Drave, koju je hvatala oko današnjeg Donjeg Miholjca, a zatim je njome prolazila na zapad, gdje je otprilike bila granica prema Kranjskoj i Koruški, ista kao što je danas prema Sloveniji,samo je kraj oko današnje južnokranjske Metlike pripadao Hrvatskoj. Od izvora Kupe granica se spuštala prema Jadranskom moru, zahvaćajući dio današnje istočne Istre, te je kod ušća Raše silazila na obalu. Svi otoci, od Cresa, Krka do Visa su također pripadali hrvatsko-dalmatinskoj državi.

Krešimir nije imao djece, pa je za suvladara uzeo slavonskog bana Dmitra Zvonimira. Tim je činom Slavonija ponovno ušla u sastav Kraljevine Hrvatske. Sjedinivši s Hrvatskom Dalmaciju, Neretvansku kneževinu, Slavoniju i Bosnu, Krešimir je vladao kraljevstvom koje je dotad obuhvaćalo najveće područje.

PISANI ILI MATERIJANI SPOMENICI

U Biogradu u kojem je stolovao (uz Nin) dao je podići benediktinski samostan Sv. Ivana, kojeg je obdario i sa velikim imanjem. Prema Zadru i Zadranima bio je posebno darežljiv, jer je Zadar ipak bio glavni grad Dalmacije, pa je zadarskom samostanu Sv. Krševana darovao otok Maun (" naš vlastiti otok koji leži u našem dalmatinskom moru, koji se zove Maun"), a zadarski samostan Sv. Marije oslobodio je svih podavanja.

Njegove poznate darovnice su rapska isprava o utemeljenju samostana sv. Petra u Dragi i darovnica samostalnu sv. Ivana Evanđelista u Biogradu na Moru (obje iz 1060.), kojeg je ranije utemeljio i darovao mu velik zemljišni posjed.

GRADOVI - SJEDIŠTA DRŽAVE

Sjedište države Petra Krešimira IV. je bio Biograd. Tada imamo i prvo spominjanje grada Šibenika, kojega se danas zove Krešimirovim gradom.

Poticao je razvoj novih, čisto hrvatskih gradova- Nina, Karina, Skradina.

# data[].attributes.body
VRIJEME VLADANJA

S obzirom na to da je Petar Krešimir IV. umro bez djece, a njegova braća nisu više bila na životu, na hrvatskom prijestolju naslijedio ga je slavonski velikaš i Petrov suvladar- Dmitar Zvonimir, koji je vladao u razdoblju od 1075. do 1089.godine.

VLADARSKA TITULA

U pisanim vrelima dvostruko je tituliran i nazivan, kao kralj Hrvatske i Dalmacije, ali i kao kralj hrvatski (Supetarski kartular, Bašćanska ploča).

Okrunjenj je za hrvatskog kralja u crkvi Sv. Petra u Solinu 4. listopada 1075. godine. On je jedini hrvatski kralj kojega je krunio rimski papa, točnije njegov poslanik Gebizon. Pritom je primio znakove kraljevske časti i kao vazal prisegnuo na vjernost papi Grguru VII., obvezao se na plaćanje godišnjega danka od 200 dukata i papi darovao samostan sv. Grgura u Vrani (o tome svjedoči sačuvana Zvonimirova zavjernica).

DINASTIJA

Zvonimir je bio nećak župana Strezinje i rodbinski povezan s mađarskom dinastijom Arpadovića - supruga mu je bila Jelena, sestra ugarskih kraljeva Gejze I. i Ladislava I.

O Zvonimirovom podrijetlu ne zna se gotovo ništa. Najvjerojatnije je bio potomak kralja Svetoslava Suronje, dakle rođak kralja Petra Krešimira IV., iako ima povjesničara koji smatraju da nije bio Trpimirović nego pripadnik nekog od uglednih hrvatskih rodova odnosno plemena.

ODNOSI S DRUGIM DRŽAVAMA

Kao gospodar sjeverozapadnih dijelova kraljevstva, Dmitar Zvonimir je bio ujedno i najmoćniji Krešimirov velikaš. Kako se ugarski kralj Gejza sukobio s carem Henrikom IV., koji je podržavao svrgnutog ugarskog kralja Salomona Arpadovića, Zvonimir je stao na Gejzinu stranu i time izazvao cara Henrika.

Kao papin vazal, kralj Zvonimir sudjelovao je s hrvatskom mornaricom zajedno s Normanima u borbama s mletačko-bizantskim brodovljem od 1081. do 1085. godine.

Za vrijeme njegove vladavine Hrvatska je bila u miru sa svim susjedima.

TERITORIJ KOJIM UPRAVLJA - ŠIRENJE DRŽAVE

Zvonimir je ujedinio dalmatinske gradove te Panonsku i Dalmatinsku Hrvatsku.

Za njegove se vladavine Hrvatska prostirala od Drave do Jadrana.

PISANI ILI MATERIJALNI SPOMENICI

Zvonimir je bogato darivao crkve i samostane. Dao je izgraditi trobrodnu baziliku u biskupiji kraj Knina, a od svih njegovih darova najpoznatiji je dar samostanu svete Lucije u Baški na otoku Krku. Naime, redovnici su oko godine 1100. dali uklesati glagoljicom opis darivanja na Bašćansku ploču, na kojoj se spominje ime kralja Zvonimira.

Sačuvana je Zvonimirova zavjernica kojom se stavlja pod zaštitu papinske vlasti.

Baščanska ploča jedan je od najvrjednijih nacionalnih i kulturnih spomenika hrvatskog naroda i njegova jezika, a predstavlja glagoljski natpis isklesan na bijelom vapnencu u 13 redaka teksta, te govori o darovnici kralja Zvonimira Crkvi svete Lucije.

Treba sposmenuti i "Ljetopis popa Dukljanina" gdje se nalaze podaci o silovitom umorstvu hrvatskoga kralja Dmitra Zvonimira.

GRADOVI-SJEDIŠTA DRŽAVE

Nakon krunjenja za hrvatskog kralja 1075. godine u Solinu, Zvonimir svoju prijestolnicu prenosi u Knin.

# data[].attributes.body
VRIJEME VLADANJA

Ludovik I. Anžuvinac je bio hrvatsko-ugarski kralj od 1342., te poljski od 1370.godine. Vladao je do 1382.godine.

VLADARSKA TITULA

Ludovik Anžuvinac naslijedio je već kao mladić hrvatsku i ugarsku krunu. 1370. godine Ludovik nasljeđuje poljsku krunu.

Bio je kralj Ugarske, Hrvatske, Dalmacije i Slavonije od 1342., a Poljske od 1370.g.

DINASTIJA

Ludovik I. potječe iz francuske dinastije Anžuvinaca. On je sin i nasljednik kralja - Karla I. Roberta. Godine 1353. oženio se Eliazbetom Kotromanović, kćerkom bosanskog bana Stjepana II.

ODNOSI S DRUGIM DRŽAVAMA

U prvom sukobu s Mletačkom Republikom, vođenom blizu Zadra 1346., Ludovik ne uspijeva steći taj najvažniji dalmatinski grad. Godine 1356. počinje novi rat s Mlečanima, tijekom kojega dalmatinski gradovi svrgavaju predstavnike mletačke vlasti i redom se podvrgavaju Ludovikovoj vlasti. Zadarskim mirom 1358. Ludovik stječe cijelu istočnu jadransku obalu od Kvarnera do Drača; time je privremeno sjedinjena sjeverna i južna Hrvatska. Godine 1355. Ludovik ratuje protiv srpskoga kralja Stefana Dušana, a 1356–57. i 1363. protiv bosanskoga vladara - Tvrtka I. Kotromanića. Nakon smrti poljskoga kralja - Kazimira III. Velikog, Ludovik odlazi u Krakov gdje prima poljsku krunu. Godine 1378. u savezu sa Genovom i Padovom poduzima novi rat protiv Mletačke Republike koji je okončan mirom u Torinu 1381, a Mlečani su priznali odredbe Zadarskoga mira iz 1358. i pristali na plaćanje danka od 7000 dukata godišnje. Doba Ludovikove vladavine Dalmacijom “zlatno je doba” dalmatinskih gradova.

TERITORIJ KOJIM UPRAVLJA-ŠIRENJE DRŽAVE

Ludovik I. nasljeđuje hrvatsko-ugarsku krunu, a zatim je osvajanjima i diplomacijom snažno proširio svoje područje vladanja. Tako je uspio osvojiti napuljsko prijestolje, čime je postao vladar južnog dijela Italije. Postao je i poljski kralj 1370.godine, pa mu se vladavina protezala gotovo od Baltičkog mora do Sredozemlja.

Bio je jedan od najboljih i najaktivnijih vladara kasnog srednjeg vijeka, koji je proširio svoj teritorij do obala Jadranskog mora i čvrsto osigurao Dalmaciju, s dijelom Bosne i Bugarske pod ugarskom krunom. Dosta je vremena proveo u ratovima s Mlečanima i u nadmetanju za Napuljsko Kraljevstvo.

PISANI ILI MATERIJALNI SPOMENICI

U Ugarskoj je otvorio prvo sveučilište, Pečuško sveučilište, te pridonio razvoju umjetnosti.

Škrinja sv. Šimuna, osim umjetničke vrijednosti je važna kao i povijesni izvor. Na njoj su prikazani povijesni događaji, kao i svakodnevni život tadašnjih stanovnika Zadra. Na njoj također možemo uočiti prvi prizor s desne strane koji prikazuje dolazak kralja Ludovika u Zadar.

U Zadru je Ludovik kod Sv. Stošije dao sagraditi palaču, koju je ponosno nazvao »civitas nostra Jadrensis in regno Croacie«.

GRADOVI - SJEDIŠTA DRŽAVE

Budimpešta je sjedište države.