# data[].attributes.headline
Пасько Поліна

# data[].attributes.subject
Пасько Поліна

# data[].attributes.body
Відзначення цього Дня приурочено до підписання світовою спільнотою 2 лютого 1971 року у місті Рамсар (Іран) міжнародної угоди – Конвенції з водно-болотних угідь міжнародного значення.
У 2018 році за пропозицією Секретаріату Рамсарської конвенції Всесвітній день водно-болотних угідь відзначається під девізом «Водно - болотні угіддя для збалансованого розвитку міст».
Головною метою Всесвітнього дня водно-болотних угідь цього року

є підвищення рівня знань та поширення інформації про те, як міські заболочені ділянки сприяють збалансованому розвитку міст. Люди переїжджають до міст у пошуках робочих місць та кращої долі. Очікується, що до 2050 року в містах буде жити приблизно 66 % населення планети. На жаль, більшість людей не усвідомлюють цінність та важливість водно-болотних угідь. Як правило, у містах такі ділянки розглядаються як пустки і звалища, вони засипаються, і їхні території відводяться під забудову тощо. Вчені підрахували, що з 1990 року зникло приблизно 64 % водно- болотних угідь, у той час як площі міст значно зросли.

Річки, ставки, озера, затоки та узбережжя – ці та інші водно-болотні угіддя у містах роблять їх більш привабливими та придатними для життя, створюючи можливості для водо забезпечення, пом’якшення впливу повеней, переробки відходів, створення зелених зон та здорового природного середовища.. Цінність водно-болотних угідь у містах зростає разом із тим, як чисельність населення міст продовжує зростати, на сьогодні складаючи вже 4 мільярди людей.
Водно-болотні угіддя відіграють значну роль у зменшенні впливу таких екстремальних погодних явищ як повені та посухи. Вони діють як природні водосховища, акумулюючи і зберігаючи дощові та талі води, а також запобігають повеням. Протягом посушливих періодів водно-болотні угіддя «віддають воду» і затримують початок посухи.
Спостереження останніх десятиліть вказують на зростання кількості стихійних лих, більшість яких пов’язані зі змінами клімату. Міжнародні експерти передбачають і надалі зростання кількості небезпечних стихійних явищ. Відповідно до даних ООН, приблизно 90% всіх стихійних лих пов’язані з водою.
Водно-болотні угіддя є ресурсом, який має велике соціально-економічне, культурне та наукове значення, і їх втрата є непоправною шкодою.

# data[].attributes.headline
Водно-болотні угіддя

# data[].attributes.subject
Водно-болотні угіддя

# data[].attributes.body
Водно-болотні угіддя — ділянки місцевості, ґрунт яких є аквіфером із постійною чи сезонною вологістю.  Такі ділянки місцевості можуть бути частково або повністю зайняті водоймами.

# data[].attributes.attachment_link.title
Сьогодні – Всесвітній день водно болотних угідь

# data[].attributes.headline
Маркова Сніжана

# data[].attributes.subject
Маркова Сніжана

# data[].attributes.body
Водно болотно угиддя - 2 лютого день водно болотно угиддя , їх називають нирками , болота виконують функцию природного пилесоса,болота керують водним режимом прилеглих тереторий.

# data[].attributes.headline
Шевченко Аріна

# data[].attributes.subject
Шевченко Аріна

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Максим Яковлєв

# data[].attributes.attachment_link.title
Водно-болотні угіддя дельти Дунаю. Дунайський біосферний заповідник.

# data[].attributes.headline
Шевченко Аріна

# data[].attributes.subject
Шевченко Аріна

# data[].attributes.body
Во́дно-болотні угі́ддя — ділянки місцевості, ґрунт яких є аквіфером з постійною або сезонною вологістю. Такі ділянки місцевості можуть бути частково або повністю зайняті водоймищами. Водно-болотними угіддями є мілководні озера чи ділянки морського узбережжя, верхові та низові болота, також деякі інші. Вода у водно-болотних угіддях може бути прісною, морською і солонуватою. Найбільші водно-болотні угіддя у світі — Пантанал, вони розташовані в Бразилії, Болівії та Парагваї.

# data[].attributes.body
Єзуч бере початок біля села Бережне. Тече спершу на північний захід і захід, біля південно-східної околиці міста Конотопа повертає на північ, нижче Конотопа — на захід і згодом знову на північ, у пригирловій частині тече на північний захід. Впадає до Сейму біля північної околиці села Лисогубівки.

Основні притоки: Кросна (права); Грузька, Язуча, Липка (ліві).

Цікаві факти

Місто Конотоп збудоване саме на болотистих берегах цієї річки, що робило його важкоприступним для ворожих армій. Вперше про це згадується у 2-й половині XVII століття.

Неподалік від річки Єзуч розташоване городище «Кросна» XII—XIII ст, яке, очевидно, належало Київській Русі. Збереглися три ряди валів заввишки до 3 м.

# data[].attributes.attachment_caption
Цікаві Факти про болото

# data[].attributes.headline
Болото в сумах

# data[].attributes.subject
Болото в сумах

# data[].attributes.body
На болотах зростає – журавлина, морошка, лохина.

На болотах, в теплі темні ночі можна побачити слабо мерехтливі вогники, це відбувається через загоряння болотного газу (болотного метану), гниття рослин або фосфорних організмів.

Болото на 90 % складається з води і кислот торфу (це уповільнює ріст бактерій) і через це тіло потонулої людини в болоті не руйнується і воно прекрасно зберігається.

Більшість знайдених тіл людей в болотах відбулося до 1-4 століття до нашої ери (наприклад «Людина з Толлунда», померла у 4 столітті до нашої ери і була знайдена в торф’яному болоті в Толлунді (Данія).

Заплава річки Амазонки є найбільшим болотом у світі.

Хоча болото є не найкращим місцем, все ж їх відвідують заради грибів, ягід і лікарських рослин, які ростуть тільки там.

Болота переважно зосереджені в Північній півкулі Землі. Загальна площа боліт у світі приблизно становить 3,5 млн км², з них близько 50% — торфові з глибиною торфу більше ніж 0,5 м. Найбільші території, зайняті болотами, зосереджені в Білорусі, Канаді, Фінляндії, США, Росії.
Джерело: https://dovidka.biz.ua/tsikavi-fakti-pro-bolota                   Сердюк Влад

# data[].attributes.headline
Конвенція з водно-бо

# data[].attributes.body
Конвенція з водно-болотних угідь міжнародного значення. Мета її – зберегти водно-болотні угіддя як середовища для водоплавних птахів та збереження і раціонального використання цих угідь шляхом місцевих, регіональних і національних дій та міжнародної співпраці, які будуть складовою збалансованого розвитку світу.Рамсарська конвенція декларує основні аргументи важливості водно-болотних угідь для забезпечення нашого майбутнього, а саме:

– водно-болотні угіддя важливі для забезпечення людства прісною водою, очищення та фільтрації поверхневих вод, поповнення водоносних горизонтів;

– ці угіддя годують людство – їх використовують для рибальства і сільського господарства протягом тисячоліть;

– вони забезпечують людей відновлюваними природними ресурсами для природних промислів, будівництва та опалення;

Денисенко Катерина

# data[].attributes.headline
Денисенко Катерина

# data[].attributes.subject
Денисенко Катерина

# data[].attributes.body
Во́дно-боло́тні угі́ддя Украї́ни — водно-болотні угіддя України, що охороняються Рамсарською конвенцією. Відповідно до Рамсарської конвенції, стороною якої є Україна, під водно-болотними угіддями розуміють «райони маршів, боліт, драговин, торфовищ чи водойм — природних або штучних, постійних або тимчасових, стоячих або проточних, прісних, солонуватих або солоних, включаючи морські акваторії, глибина яких під час відпливу не перевищує 6 метрів»

# data[].attributes.headline
Типові представники фауни боліт та малих річок. Земноводні в період розмноження

# data[].attributes.subject
Типові представники фауни боліт та малих річок. Земноводні в період розмноження

# data[].attributes.headline
Цікаві факти про водн

# data[].attributes.body
Цікаві факти про водно-болотні угіддя

Наближається Всесвітній день водно-болотних угідь і постає питання, що ж ми знаємо про території, котрі займають у світі понад 250 мільйонів км²?

По-перше, болота мають особливе значення для Подесіння. Адже більшість струмків і річок – приток Десни, як і вона сама, починають свій шлях з водно-болотних угідь. Також, завдяки болотам, у суббасейні Десни мають змогу гніздитися рідкісні птахи та тварини.

По-друге, болота є яскравим прикладом існуючого в природі механізму зворотного зв’язку. Адже ці найспокійніші та найтихіші природні утворення є потужним регулятором екологічної стабільності на планеті. Ось лише кілька прикладів внеску боліт в екологію Землі:

Їх називають «нирками» планети, адже за рік гектар болота поглинає з повітря 550-1800 кг вуглекислого газу і виділяє 260-700 кг кисню. Це в 7-15 разів більше, ніж може переробити гектар лісу. До того ж вуглекислий газ вилучається з планетарного циклу і як вуглець консервується в торфовищах на тисячі років Тобто болота діють як природні «пастки» вуглекислого газу, підтримуючи тим самим стабільність складу атмосфери, та запобігають утворенню парникового ефекту.

Болота виконують функцію природного «пилососа». Пил має властивість рухатися в бік зниженої температури. Повітря над болотами завжди холодніше, ніж над навколишніми територіями. Тому пил з цих територій рухається до болота і поглинається ним. За рік кожен гектар болота може поглинути до трьох тонн пилу. І зауважимо, що не без користі для біому, адже пил – цінне джерело мінеральних речовин для болотних рослин!

Крім того торфовища беруть на себе функцію величезних природніх «фільтрів», які поглинають токсичні елементи. Встановлено, що шар торфу завтовшки 18 см концентрує в собі аерозолі за 15-17 років.

Будучи самі «продуктом» клімату, болота роблять помітний вплив на формування теплового і водного балансів територій.

Болота керують водним режимом прилеглих територій. Так під час танення снігу, вони беруть на себе частину стоку, знижуючи катастрофічність повені. А згодом поступово віддають його, забезпечуючи стійку водність влітку. Таким чином болота уповільнюють поверхневий стік води, запобігаючи ерозії ґрунту.

В продовженні рубрики ми розповімо вам про деякі водно-болотних угіддя Чернігівщини, а також про те, що можна зробити для збереження цих унікальних та корисних для природи об’єктів.

Іванченко Олег

# data[].attributes.headline
Рослинність типова для прибережних територій

# data[].attributes.subject
Рослинність типова для прибережних територій

# data[].attributes.body
Водно-болотні угіддя – це природні комплекси боліт, заплавних лук і лісів на берегах водойм, а також плавні та мілководні водойми чи їх ділянки глибиною до 6 метрів. Слід зазначити, що водно-болотні угіддя також мають критично важливе значення для еко-послуг, які вони надають громадам, містам та країнам. Зокрема, забезпечення продуктами харчування, рибальством й питною водою, зниження впливу паводків й абсорбація вуглецю. в болотах є дещо цінніше. Торфовища, як і інші водно-болотні угіддя, в процесі утворення торфу накопичують атмосферний вуглець (той що входить до складу парникових газів), забезпечують водою навколишні території та природно її фільтрують. Саме болота накопичують паводкову та дощову воду і потім поступово віддають її в довколишні  річки та екосистеми. Під час видобутку торфу з болота відводять воду за допомогою меліораційних  каналів. Потім за потреби знімають верхній шар ґрунту і видобувають торф. Після того, як запаси вичерпано, торфовища мають рекультивувати. На жаль, рекультивація означає перетворення цих земель  або на сількогосподарську землю, або на ліс і не передбачає повернення до природного стану. Також торфовища осушуються для вирощування сільськогосподарських культур або підвищення продуктивності лісів. В даному випадку вода відводиться, але торф не видобувається. В обох випадках відведену воду не повертають назад. На перший погляд, ці типи землекористування можуть здатись “хорошою загальноприйнятою практикою”, але насправді на осушених торфовищах вони наносять екологічну шкоду та сприяють зміні клімату. Відведення води призводить до насичення  торфу киснем і пришвидшує його розкладання та вивільнення поглинутого вуглецю у вигляді CO2 (той що парниковий газ). Також з кожним посушливим роком, з кожною масштабною лісовою пожежею опірність торфовищ до викидів зменшується. Це означає, що з кожним роком, ймовірність виникнення пожежі на осушених територіях зростає.
Яременко Артем

# data[].attributes.headline
Болотяна місцевість біля р. Єзуч, с. Сарнавщина

# data[].attributes.subject
Болотяна місцевість біля р. Єзуч, с. Сарнавщина

# data[].attributes.headline
Територія «Заплави Д

# data[].attributes.body
Територія «Заплави Десни» є місцем перебування для багатьох видів тварин. Загальний список хребетних тварин становить: 34 види круглоротих та риб, 12 – земноводних, 7 – плазунів, 154 – птахів і 30 – ссавців. У межах угіддя зустрічаються рідкісні в Україні та Європі види птахів: лелека чорний, скопа, змієїд, орлан-білохвіст, кулик-сорока, коловодник ставковий. Регулярно спостерігаються на гніздуванні рідкісні качки: шилохвіст, широконіска. Прибережні біотопи заселяють численні кулики: мородунка, брижач, грицик великий, пісочник малий. На окремих озерах колонії утворюють крячки річковий та малий. Через водно-болотне угіддя відбувається інтенсивний весняний та осінній проліт птахів, які мігрують вздовж р. Десна. Тут массово «столуються» гуси, качки, кулики, мартини, хижі птахи. Багато з них зупиняється для відпочинку і підгодівлі. Великим різноманіттям відзначається іхтіофауна. Серед риб: стерлядь, занесена до Червоної книги України (2009), йорж-носар, бистрянка російська.
Лисак В.

# data[].attributes.headline
Рослинний покрив

# data[].attributes.body
Рослинний покрив «Заплави Десни» являє собою
комплекс лук, чагарників, лісів і, звичайно ж, рослинності різноманітних водойм. Все багатство рослинного світу сформувалося і підтримується завдяки щорічним весняним повеням. Потоки води сприяють формуванню гривастого рельєфу, строкатості ґрунтів, а відтак і рослинність дуже мозаїчна. Високі гриви з сухими луками та перелісками з дуба тут межують із зниженнями, де панують високотравні луки і чагарники верби попелястої. Вздовж русла Десни та рукавів зарості утворює верба тритичинкова. Вздовж уступу борової тераси трапляються заболочені вільшняки. Та найбільш раритетні рослини трапляються у воді: водяний горіх плаваючий, плавун щитолистий, водяна папороть сальвінія, що занесені до Червоної книги України (2009) і охороняються Бернською конвенцуією.
Лисак В.

# data[].attributes.headline
Як утворюються болот

# data[].attributes.body
Як утворюються болота?

Болота виникають двома способами: в процесі заростання водойми або в результаті заболочування суші. Заростання ставків, озер і стариць річок - це саме часте явище в наших природних умовах.

І якщо у водойми берега низькі і пологі, то заростати він буде концентричними колами. На найбільшій глибині (як правило, близько 6 м) дно покриється густим килимом водоростей, на меншій оселиться природний водний фільтр - кушир, а над поверхнею висуне свої колосовидні суцвіття рдест вузьколистий. Ще ближче до берега розкриють свої білосніжні пелюстки латаття, а поруч захитаються скромніші жовті кубушки. Їх кореневища ховаються в мулі на глибині до 4 м, а широке листя плавають на воді.

На глибині від 1, 5 м ростуть очерет, хвощ, а також велика і дрібна осока. Через те, що вода біля берега добре прогрівається, болотні трави тут відрізняються великою різноманітністю. Це сусак, стрілолист, ежеголовка, жовтець, ситняг, частуха, ірис болотний - пояс зростання їх примикає до самого берега.

Відкладення із залишків названих рослин призводять до того, що водойма з часом міліє, а рослини просуваються все ближче до центру, зближуючись тісним кільцем навколо відкритої води. Зрештою, приходить час, коли водойма перетворюється в осокових болото.

Які бувають види боліт?

Залежно від того, яка болотна трава або інші рослини переважають на тому чи іншому болоті, їх ділять на різні види.

Це можуть бути сфагнові болота (їх також називають торф'яними). Головним рослиною на них є мох сфагнум, який і утворює в процесі росту торф'яні подушки.

Є також і болота з переважанням осоки. Крім неї там ростуть і інші трави. Такі болота називаються трав'яними або, по-іншому, низинними.

А болота, де ростуть не тільки багаторічні трави, але і різні дерева і чагарники відносять до лісових.

Крім того, їх розділяють, в залежності від розташування, на верхові, низинні та перехідні.

Низинні болота і трави, що ростуть на них

Низинні - це болота, характерні для заплав річок. Вони, як правило, багаті мінеральними солями, а зольність торфу і ступінь його розкладання тут найвищі. У цьому ландшафті відмінно себе почуває болотна трава, що відрізняється великою різноманітністю. Осока, хвощ, цикута, шабельник, образки, частуха - ось лише невеликий список рослин, що населяють низинні болота.

З першими променями весняного сонця розкриває в низинних болотах свої яскраві жовті квіти калужница болотна. У природі налічується понад 40 видів цього первоцвіту. М'ясисті округлі листя і щільні пелюстки названого квітки мають перламутровим блиском, що привертає ранньою весною комах, які намагаються піднятися на нагріте сонечком бутон. А це, в свою чергу, сильно підвищує шанси Калюжниця на успішне запилення. Калужница застосовується як лікарська рослина для лікування коклюшу, герпесу та бронхіту. Ця рослина добре зарекомендувало себе і при болісних менструаціях.

До речі, милуючись калужніцу, не можна забувати і про те, що даний квітка небезпечний, точніше сказати - отруйний, і неправильно приготовані настої з нього можуть виявитися токсичними.

Відео про болота Конотопа

https://www.youtube.com/watch?v=xQLuNuVY84A

Скотар Костя

# data[].attributes.headline
На Сумщині є одн

# data[].attributes.body
На Сумщині є одне водно-болотне угіддя міжнародного значення – «Заплава Десни». Оголошене 29.06.2004 р. на виконання «Конвенції про водно-болотні угіддя, що мають міжнародне значення насамперед як середовище існування водоплавних птахів». Площа – 4270 га. Розташоване в межах національного природного парку «Деснянсько-Старогутський». Підставою створення стала відповідність низці критеріїв Рамсарської конвенції, а саме:

– є еталонною великою за площею ділянкою заплави крупної річки у Східному Поліссі з незміненим гідрологічним режимом, де збереглися весняні повені, меандрування русла;

– підтримує існування рідкісних видів рослин і тварин;

– важливе для збереження 40-ка видів іхтіофауни, характерної для басейну Дніпра;

– важливе для збереження гніздових популяцій таких вразливих птахів, як деркач (Crex crex), баранець великий (Gallinago media), мородунка (Xenus cinereus), грицик великий (Limosa limosa), пісочник малий (Charadrius dubius), крячки річковий (Sterna hirundo) та малий (Sterna albifrons);

– підтримує існування близько 100 видів водно-болотних птахів під час міграцій.

Лисак В.