# data[].attributes.body
Kulturradikalismen var et oprør mod det gammeldagse syn på tilværelsen og den traditionelle kunst. Kulturradikalismen slog især igennem i tiden mellem 1. og 2. verdenskrig.
Oprøret var især rettet mod tidens børnopdragelse, der lød på, at børn skulle ses og ikke høres. Kulturradikalismen kæmpede også for at løfte tabuet vedrørende sex og især kvinders seksualitet i litteratur og kunst, og i stedet skabe social lighed og hylde den moderne kunst.
Disse emner var lige præcis dem, Tove godt kunne lide at skrive om. Hun var kontroversiel i forhold til tiden, hun levede i.

# data[].attributes.body
Tove blev født ind i en arbejderfamilie. Hendes far var fyrbøder. Da han blev fyret i 1924, blev resten af Toves opvækst præget af fattigdom.
Hendes mor var ikke noget forbillede, nej tværtimod. Hun var uberegnelig og havde et kompliceret forhold med sin datter, som skinner igennem i mange af Toves værker.

# data[].attributes.body
Tove Ditlevsen blev født i den 14. december 1917 på Vesterbro. Hun var en dansk digter og forfatter. Hun døde i 1976 for egen hånd.

# data[].attributes.body
Tove Ditlevsen havde brug for et frirum at flygte ind i som barn. Derfor begyndte hun at skrive digte som 12 årig. Hun holdt dem hemmelige, så hendes forældre ikke fandt ud af det. Især hendes far, der også var interesseret i litteratur, synes ikke, at Tove skulle spilde sin tid på at skrive. En pige kunne alligevel aldrig blive forfatter.
Tove brugte sin ulykkelige barndom  som inspiration til hendes digte. Hun mente, at fortiden ikke kan kappes væk. Man skal forholde sig til den.

# data[].attributes.body
Tove får sit første digt trykt som 19-årig: "Til mit døde barn".
Det sker med hjælp fra Viggo F. Møller, som har et godt øje til Tove.
Billedet er et maleri lavet

# data[].attributes.body
Redaktøren for tidskriften "Vild Hvede", Viggo F. Møller, gifter sig med Tove. Han er 31 år ældre end hende. Tove giftede sig bestemt ikke af kærlighed, mere få at få en billet til den akademiske verden.
Dette kan tydeligt ses i hendes Roman "Gift":
Jeg stirrer på hans dobbelthage, der vælter ud over knækflippens kant og altid vibrerer svagt. Jeg stirrer på hans små, spinkle hænder, der bevæger sig i korte, nervøse ryk, og på hans kraftige grå hår, der ligner en paryk, fordi det rødmossede, rynkefri ansigt burde tilhøre en skaldet."

# data[].attributes.body
Tove udgiver digtsamlingen "Pigesind". Hun får hjælp til at udgive bogen af sin mand, Viggo F. Møller.

# data[].attributes.body
I 1920'erne var arbejderbarnets indre følelser slet ikke noget, man talte om. Tove Ditlevsen brød denne tavshed ved at gøre det traumatiserede barn til hovedperson i mange af hendes værker, som fx "Barndommens gade" og "pigesind".
Hun forklarede gennem sine digte, at en ulykkelig barndom er grunden til, at voksne har psykiske problemer. Hun satte fokus på angst og andre psykiske lidelser, hvilket var et tabu dengang.

# data[].attributes.body
Tove Ditlevsen forelsker sig i Piet Hein, fordi han har en anden og mere spændende kulturel baggrund, som er meget fremmed for Tove. De bliver aldrig gift, for Piet forlader hende. Affæren resulterer i Viggo og Toves skilsmisse.

# data[].attributes.body
Tove fortalte, hvordan livet egentlig var. Hun var ekstremt musikalsk og skrev næsten kun rimende digte i hendes unge år. Som hun blev voksen og oplevede ulykkelige ægteskaber og misbrug, blev hendes digte længere og hårdere.
I hendes digte fokuserer hun på forskellen mellem den, man burde være, og den man er. Hun havde hele livet svært ved at forene hende flyvske, kreative sjæl med jobbet som mor og husmor.

# data[].attributes.body
"De evige tre" er et af Ditlevsens meget kendte digte. Det handler konflikten mellem at vælge mellem den mand, man elsker, eller den mand der elsker en. Digtet handler om at længes efter det, man ikke har.
Det er meget typisk for Tove Ditlevsen at skrive om, at man altid vil være det, man ikke er.

# data[].attributes.body
Tove gifter sig med Ebbe Munk. For første gang føler hun sig lykkelig.

# data[].attributes.body
Tove føder sin datter, Helle. Hun føler ikke, at hun er særlig god til at være mor og husmor.

# data[].attributes.body
Tove bliver skilt fra Ebbe.

# data[].attributes.body
Ægteskabet og affæren med lægen Carl Ryberg lapper over ægteskabet med Ebbe. Hun bliver gravid og ved derfor ikke, hvem der er far til barnet.

# data[].attributes.body
Carl giver Tove en abort. Han giver hende et narkotisk middel, Petidin, for at bedøve hende. Det bliver hun afhængig af, og derfor gifter hun sig med ham.

# data[].attributes.body
Tove føder sønnen Michael. Faren er Carl Ryberg. Hun adopterer også Michaels datter.

# data[].attributes.body
Tove bliver meget syg og undervægtig på grund af hendes forbrug af Petidin og alkohol. Hun får sig selv indlagt på den lukkede afdeling på Sankt Hans og bliver skilt fra Carl.

# data[].attributes.body
Tove gifter sig med embedsmanden Victor Andreasen, som senere bliver chefredaktør på Ekstrabladet.

# data[].attributes.body
Tove mente at kærlighed og ægteskab er ikke det samme og kan ikke blandes. Ægteskabet kan til tider være så tungt at bære, at man må være tre personer om det. Denne tankegang ses især i digtet, "De evige tre".

# data[].attributes.body
Tove udgav romanen "Barndommens gade" i 1943. Det er hendes mest kendte værk. Romanen handler om en pige, der vokser op i fattigdom på Vesterbro og prøver at frigøre sig fra det dårlige miljø. Den afspejler på slående måder Toves egen barndom.

# data[].attributes.body
Tove Ditlevsen turde at sætte ord på områder af livet, mange holdt sig fra at skrive om. Fx depression, angst, kvindeundertrykkelse, og at elske andre end sin mand.
Især er hun kendt for at inddrage sig selv i hendes værker, hvilket var højst usædvanligt for hendes tid. I hendes erindringsbøger, som hun skrev op gennem 60'erne og 70'erne, fx "Tove Ditlevsen om sig selv", skriver hun hudløst ærligt om sig selv og hendes eget forvirrede sind.

# data[].attributes.body
Piger og kvinder i dag kan stadig relatere til Toves digte. Faktisk rammer de mange piger så meget, at det føles som om, hun har skrevet det helt specielt til dem.
En af disse piger var Anne Linnet, som i en alder af 17 år satte musik til alle digtene i bogen: "Kvindesind." Senere blev musikken udgivet som en plade.

# data[].attributes.body
Tove Ditlevsen er kendt for at have skrevet sin egen nekrolog, hvilket er højst utraditionelt. Hun havde altid ærgret sig over, at man ikke kunne få lov til at læse sin egen nekrolog. Hun ville hellere skrive den selv, fordi hun påstod, at alle andre alligevel ikke ville vide, hvad de skulle skrive om hende.

# data[].attributes.body
Tove Ditlevsen udtrykkede sin kamp for kvindernes selvstændighed gennem sin litteratur. Hun gjorde samfundet opmærksom på kvinders seksualitet og indre følelser. Hun blev hyldet af kvindebevægelsen i 1970'erne for at gå forrest i kampen, selvom Tove faktisk slet ikke så sig selv som feminist.

# data[].attributes.body
Efter 1. verdenskrig blev arbejderkvarteret Vesterbro udvidet med endnu flere arbejderboliger. Især bosatte mange slagtere sig her. Kvarteret blev derfor kaldt "Den Hvide Kødby".  Gaderne var befængt med fattige arbejdere, lommetyve og ludere.
Tove Ditlevsen boede i Hedebygade. De rige boede i forhusene, mens arbejderfamilierne boede under trænge kår i baggården. Det er Vesterbros hårde miljø, der har Tove Ditlevsen inspiration til romanen, "Barndommens gade".
Først i 1956 begyndte kommunen at sanere bydelen. Det vil sige, at de byggede nye, bedre boliger og gav familierne bedre faciliteter.

# data[].attributes.body
Tove føder sønnen Peter. Faren er Victor Andreasen.

# data[].attributes.body
Tove Ditlevsens forældre ville ikke have, at hun skulle på gymnasiet, selvom det var Toves drøm.
Hendes forældre mente, at hun ville gøre mere nytte som pige i huset, så hun kunne tjene til føden.
Derfor droppede hun ud efter folkeskolen som 14-årig.
Hun så sit snit til at træde ind i den akademiske verden alligevel, da hun mødte Viggo F. Møller, redaktøren for "Vild Hvede".

# data[].attributes.body
Tove Ditlevsen var ikke bleg for at føjte rundt med mange mænd, selvom det blev set ned på i hendes unge dage. Hun mente, at man aldrig skulle forlade en mand, før man havde fundet en ny. Hendes moral afspejles i hendes digte og romaner, som fx "kvindesind".

# data[].attributes.body
Under ægteskabet med Victor Andreasen begynder Tove igen at misbruge stoffer og alkohol. Dette resulterer i en række selvmordforsøg og indlæggelser op gennem 60'erne og 70'erne.

# data[].attributes.body
Victor forlader Tove, og hendes depression bliver voldsom og tager til.

# data[].attributes.body
Tove begår selvmord som 58-årig ved at overdose på piller. Hun dør den 7. marts, men bliver først fundet den. 8 marts.

# data[].attributes.body
Selv i det 21. århundrede inspirerer hendes digte og ærlige måde at skrive på, kvindelige forfattere i Danmark. Fx har forfatteren Stine Pilgaard i sin bog "Min mor siger", brugt sætninger taget direkte fra "Barndommens gade," fordi Toves sprog er så specielt, ærligt og smukt.

# data[].attributes.body
Tove elskede sine børn og sine mænd, men som hun selv påstod flere gange, var hun sat i verden for at skrive. Ikke for at være husmor. Kærligheden til skriveriet holdt hende i live. Faktisk nød hun indlæggelserne på den lukkede afdeling lidt, fordi hun her havde fred til at skrive. Kærligheden til skriveriet var den største og mest vedholdende kærlighed i Toves forvirrende liv.

# data[].attributes.body
I Toves bøger bliver hendes karakterer reddet af kærlighed for en stund. De glemmer deres smerte og sorg. Kærlighed er dog en farlig størrelse, fordi den umuligt kan vare ved. Tove mente, at kærlighed kun er et plaster på såret. Til sidst går det itu og falder af.

# data[].attributes.body
Tove førte en brevkasse i Familiejournalen, hvor hun især hjalp kvinder med problemer, hun selv havde tumlet med hele sit liv. Her blev hun kendt for at svare sine læsere brysk og ærligt. Intet blev pakket ind, og det var nyt for hendes tid.

# data[].attributes.body
Om forfatterskabet:
https://forfatterweb.dk/oversigt/ditlevsen-tove

Om Vesterbro i 1930:
http://www.lokalhistorisk.dk/lokalhistorie

Om ægteskaberne:
https://costume.dk/kultur/tove-ditlevsen-arbejderklassens-geniale-narkoman

Om kulturradikalismen:
https://faktalink.dk/titelliste/kulturradikalismen_faktalink

Om Toves betydning for eftertiden:
https://hval.dk/mitCFU/mm/player/?booking=993485