# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה מתארת מהלך עסקי גדול של קרן ההשקעות פימי, שמחליטה להתרחב בשוק המזון דרך רכישת חברת “שיווק בוטנים”. לפי הפרסום, פימי נמצאת בשלב מתקדם של מו״מ לרכישת החברה בסכום של כ-120–130 מיליון שקל, לאחר שנפתרו מחלוקות בין הבעלים הקודמים באמצעות הליך גישור. מדובר בחברה שעוסקת בשיווק ובהפצה של מוצרי מזון כמו פיצוחים וקטניות, ופועלת במודל של “חנות בתוך חנות” בתוך סופרמרקטים. כלומר, היא לא רק מייצרת או מוכרת מוצרים, אלא גם שולטת באופן שבו הם מוצגים ונמכרים לצרכן. הכתבה מסבירה גם את מבנה הבעלות החדש ואת התהליך העסקי שמלווה את העסקה, ומציינת שהרכישה עדיין צריכה לקבל אישור מרשות התחרות. באופן כללי, הכתבה מראה איך קרנות השקעה פועלות בצורה אסטרטגית כדי לחזק את הנוכחות שלהן בשוק מסוים. במקרה הזה מדובר בשוק המזון, שהוא שוק יציב ובעל פוטנציאל רווח גבוה. דרך רכישות כאלה, הקרנות בונות לעצמן פורטפוליו חזק יותר, מרחיבות פעילות קיימת ומאיצות צמיחה עסקית בתחום הצריכה.

# data[].attributes.attachment_link.title
פימי מתרחבת בתחום המזון וקונה חברה לשיווק בוטנים | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
פימי מגבירה פעילות בשוק המזון. רוכשת דרך ”דין שיווק” שבבעלותה את חברת ”שיווק בוטנים”. מזכר ההבנות לרכישה נחתם בתום גישור בין הבעלים הקודמים

# data[].attributes.headline
הקטנת מוצר (Sh

# data[].attributes.body
הקטנת מוצר (Shrinkflation) כתוצאה מלחצים בצינור השיווק

# data[].attributes.custom_properties.8a3ihQvE
מאיה אברמוביץ

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
בחרתי בכתבה זו מכיוון שהיא ממחישה את אחד התפקידים המרכזיים של מערך ההפצה – ניהול המגע עם הצינור והתמודדות עם עלויות לוגיסטיקה ותשומות. הכתבה חושפת את מאבקי הכוח בין היצרן, שמנסה לשמור על רווחיות מול עליית מחירי חומרי הגלם, לבין הקמעונאי והצרכן הסופי.
תפקידי מערך ההפצה - לוגיסטיקה ותשומות: המצגת מציינת כי מערך ההפצה כרוך בעלויות רבות. בכתבה, היצרן מצדיק את הקטנת האריזה ב"עליית תשומות הייצור וחומרי הגלם". זהו ניסיון של היצרן לגלגל עלויות מבלי לשנות את המחיר הנקוב על המדף, כדי לא לפגוע בשיתוף הפעולה של גורמי הביניים (הקמעונאים) שמעדיפים מחיר קבוע.
אסטרטגיית דחיפה (Push Strategy): המגבונים נמכרים ברובם דרך רשתות השיווק (הפצה אינטנסיבית). כדי שהקמעונאי ימשיך "לדחוף" את המוצר ולתת לו שטח מדף, היצרן חייב להבטיח לו מתח רווחים מסוים. הקטנת הכמות היא כלי שיווקי לשמירה על מתח הרווחים בתוך הצינור.
כוח בצינור השיווק: הכתבה מציגה את השפעת היצרן על הצרכן. היצרן שולט ב"אריזת המוצר" כחלק ממדיניות ההפצה והלוגיסטיקה שלו, ובכך הוא משפיע על הערך שהלקוח מקבל בנקודת המכירה.

קראתי את הכתבה על הקטנת אריזות המגבונים, וברצוני להאיר פן יישומי בנושא "שקיפות בצינור השיווק וניגוד אנכי". במצגת למדנו על ניגוד אנכי – קונפליקט בין דרגים שונים בצינור. הפן היישומי כאן הוא הסיכון שהיצרן לוקח מול הקמעונאי: כאשר לקוחות מגלים את הקטנת המארז (כפי שקרה בכתבה), הכעס שלהם מופנה פעמים רבות כלפי הרשת (הקמעונאי) ולא רק כלפי היצרן. מנהל שיווק חכם צריך להבין שהקטנת מוצר ללא עדכון ברור עלולה לפגוע במערכת היחסים שלו עם הקמעונאי, שכן האחרון הוא זה שעומד בחזית מול הצרכן המאוכזב. היישום הנדרש הוא תיאום מראש של מהלכים כאלו בתוך צינור ההפצה כדי למנוע פגיעה באמון הלקוחות בנקודת המכירה

הכתבה על המגבונים מדגימה בצורה מעשית את המושגים : ניהול עלויות בצינור השיווק: הפצה היא תהליך יקר. כדי להתמודד עם עליית "תשומות" (חומרי גלם ושינוע) מבלי להעלות מחיר ישיר לקמעונאי, היצרן מקטין את המוצר. זהו ניסיון לשמור על רווחיות הצינור מבלי לפתוח חזית מול הרשתות. אסטרטגיית דחיפה (Push Strategy): בייביסיטר צריכה שהקמעונאים (סופר-פארם, רמי לוי וכו') ירצו "לדחוף" את המוצר שלה. שמירה על מחיר אטרקטיבי לקמעונאי (באמצעות הקטנת הכמות) מבטיחה לו רווח וגורמת לו להשאיר את המוצר על המדף. קונפליקט אנכי (Vertical Conflict): הקטנת האריזה עלולה ליצור חיכוך. הצרכנים כועסים על הרשתות, והרשתות עלולות "להעניש" את היצרן (למשל, להזיז אותו למדף תחתון) כדי להגן על תדמיתן כהוגנות. מוצר נוחות (Convenience Product): המגבונים נמכרים בהפצה אינטנסיבית. מכיוון שזה מוצר שנרכש "על הדרך" ובמעורבות נמוכה, היצרן מהמר שהצרכן לא יבחין בשינוי של כמה מגבונים בודדים, וכך נשמרת זרימת המלאי בצינור ללא הפרעה. לסיכום: ה-Shrinkflation הוא כלי לניהול הצינור – ניסיון לאזן בין עלויות הייצור לבין שימור כוחו של המוצר על מדפי הקמעונאים.

# data[].attributes.attachment_link.title
שוב הקטנת אריזות: ”מכיל 66 מגבונים במקום 72 בעבר”

# data[].attributes.attachment_link.description
מספר מגבוני בייביסיטר פרפורמנס הופחת מ-72 ל-66 באריזה, הקטנה של כ-8.3%. המחיר לצרכנים לא ירד, ”עקב עליית תשומות הייצור וחומרי הגלם”. וגם: אלו מותגי מגבונים מציעים את מספר המגבונים הגדול ביותר לאריזה לצד תמורה טובה למחיר?

# data[].attributes.headline
מודל חמשת הכוחות של פורטר – שוק הרכב בישראל

# data[].attributes.subject
מודל חמשת הכוחות של פורטר – שוק הרכב בישראל

# data[].attributes.custom_properties.8a3ihQvE
פריד אליזדה 

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
חסמי כניסה לענף.
בשוק הרכב בישראל פועלים כיום למעלה מ־52 מותגי רכב, לעומת כ־20–30 בעבר. ריבוי זה מעיד על הצפת השוק ומרמז על ירידה מעשית בחסמי הכניסה לענף.

עוצמת התחרות בענף.
התחרות החריפה באופן משמעותי: בשנת 2025 נוספו כ־15 דגמים היברידיים חדשים, ועלויות השיווק והפרסום עלו, מה שהוביל למלחמת מחירים ולשחיקה ברווחיות.

כוח המיקוח של הלקוחות.
המגוון הרחב של דגמים חיזק את כוחם של הצרכנים, המאפשר להם להשוות בין הצעות ולדרוש הנחות, ובכך להפעיל לחץ על היבואנים.

כוח המיקוח של הספקים.
היצרנים, ובעיקר הסיניים, מפעילים לחץ על השוק המקומי בשל עודפי ייצור ודחיפה לייצוא, מה שמגדיל את ההיצע ומעצים את התחרות.

מוצרים תחליפיים.
מכירת רכבים חדשים בסטטוס “0 קילומטר” במחירים נמוכים מהמחירון הרשמי מהווה אלטרנטיבה פנימית ומגבירה את הלחץ התחרותי בענף.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
דובי בן גדליהו

# data[].attributes.attachment_link.title
הכוח בשוק הרכב עבר לקונים: זה מה שצפוי ב-2026

# data[].attributes.attachment_link.description
שוק הרכב צפוי להמשיך לעמוד ב-2026 בסימן המעבר מ”שוק של מוכרים” ל”שוק של קונים”. על הפרק: ירידת המחירים צפויה להמשיך בשל המלחמות השיווקיות.

# data[].attributes.headline
יישום מודל PEST על תוכנית הסיוע הכלכלי לקריית שמונה

# data[].attributes.subject
יישום מודל PEST על תוכנית הסיוע הכלכלי לקריית שמונה

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה מדגימה כיצד החלטות ברמת המאקרו (ממשלה וכלכלה) משפיעות ישירות על המיקרו (עסקים מקומיים ותושבים). הכתבה מציגה את הקונפליקט בין תמריצים קצרי טווח לבין תשתיות ארוכות טווח.
פוליטי: הכתבה מדגישה שהמהלך של שר האוצר נובע ממניעים פוליטיים (ניסיון לעבור את אחוז החסימה, "פופוליזם בחירות"). הסביבה הפוליטית משפיעה על יציבות המשאבים שמופנים לעיר. המדיניות היא "גרילה פיסקלית" – חלוקת כספים מהירה כדי לייצר שקט חברתי, ולא תוכנית עבודה ממשלתית סדורה.
כלכלי: 
אינפלציה מקומית: הכתבה מציינת שבעלי עסקים עלולים להעלות מחירים כדי "לגרוף אקסטרה-רווחים", מה שיוריד את כוח הקנייה.
מכפיל פיסקלי: ההשקעה בכרטיסי אשראי (צריכה) מול השקעה בתשתיות (רכבת/אוניברסיטה). צריכה מתפוגגת מהר, בעוד תשתית מייצרת צמיחה ארוכת טווח.
חברתי: הכתבה דנה במה שמושך "הון אנושי איכותי". משפחות צעירות ומעמד הביניים לא מחפשים רק כסף "מתנה", אלא יציבות חברתית: מערכת בריאות מתפקדת, חינוך איכותי וביטחון אישי.
טכנולוגי: הכתבה מציינת שהיעדר רכבת מהירה או אוניברסיטת מחקר (אקוסיסטם של חדשנות) הם החסמים הטכנולוגיים והתשתיתיים שמונעים מהעיר להתפתח באמת.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
אדריאן פילוט

# data[].attributes.attachment_link.title
כרטיס האשראי של סמוטריץ′ לא יציל את קריית שמונה | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
שר האוצר הגיע לעיר שעדיין לא התאוששה מהמלחמה, והציע לתושבים כרטיס נטען ב-2,500 שקל לחודש שניתן לממש רק בעסקים מקומיים. הבעיה היא שהצעד הזה יעיל כמו אספירין לשבר פתוח. אף אחד לא ישתכנע לעבור לפריפריה בגלל הנחה על קניות. פופוליזם הבחירות הזה יוצר תלות ארוכת טווח שקשה להשתחרר ממנה

# data[].attributes.headline
שטראוס ותנובה בהשקת מעדן טבעוני- מודל pest חברתי 

# data[].attributes.subject
שטראוס ותנובה בהשקת מעדן טבעוני- מודל pest חברתי 

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה ממחישה באופן מובהק את הפן החברתי במודל pest. בעקבות טרנד מחודש של טבעונות והעדפה למוצרים צמחיים החברות יוצאות לשוק עם מעדנים חדשים המותאמים לשינוי בחברה והעדפותיה. התפתחות מוצרי טבעונות ע"י החברות הן אלו שמשקפות שינוי נורמות תרבותיות בתחום התזונה.

# data[].attributes.headline
מאקרו (PEST) השפעת הבי

# data[].attributes.body
מאקרו (PEST) השפעת הביטחון על הכלכלה בישראל

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה ממחישה איך מצבי ביטחון משפיעים על הכלכלה. לחימה ומתיחות מובילים להוצאות ביטחון גדולות יותר, פגיעה בתקציב המדינה וצמיחה איטית יותר. הציבור מצמצם הוצאות והשקעות, וחלק מהתקציב מופנה לטכנולוגיה וביטחון. כך הכתבה מראה איך גורמים פוליטיים, כלכליים וחברתיים חיצוניים משפיעים על המשק, בדיוק מה שמודל PEST בוחן.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
שלמה טייטלבאום

# data[].attributes.attachment_link.title
ישראל תידרש להקריב את הכלכלה עבור חזיתות הביטחון

# data[].attributes.attachment_link.description
השווקים רגועים בינתיים ונותנים קרדיט לעוצמתה הצבאית של ישראל. אך מלחמה עם איראן תשפיע משמעותית על תקציבי 2025 ו־2026. הוצאות הביטחון והפיצויים הישירים והעקיפים לנפגעים בעורף יזנקו, וההכנסות ממסים והצמיחה ייפגעו קשות

# data[].attributes.headline
המחרה Loss Leader או למה למכור אייפון 17 בסופר?

# data[].attributes.subject
המחרה Loss Leader או למה למכור אייפון 17 בסופר?

# data[].attributes.body
שולח מחדש את המאמר שלי למדור הנכון בנושא מדיניות המחרה.

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
המאמר מציג דוגמה מוחשית למדיניות התמחור "לוס לידר". החברה מוכרת מוצר פופולרי במחיר הפסד, כדי למשוך לקוחות ולתמרץ מכירות של מוצרים אחרים, רווחיים יותר.

# data[].attributes.attachment_link.title
ביצים, חלב ואייפון: הסיבות לכך שרשתות המזון מוכרות סמארטפונים

# data[].attributes.headline
תקנות של משרדים ממשלתי

# data[].attributes.body
תקנות של משרדים ממשלתיים (משרד הבריאות) שמשפיעים על הייצור של המוצר. עשוי לעורר מחשבה מחודשת על עיצוב המוצר, או באופן עקיף על המכירות שעלולות להיפגע במידה והתדמית של המוצר תשתנה ותיתפס אחרת ע"י הצרכנים בהתאם לשינוי.

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
מודל pest סביבה פוליטית 

# data[].attributes.headline
כסף קטן? סטימצקי החלה לגבות על איסוף מחנויות, יותר רשתות גובות על שקיות

# data[].attributes.subject
כסף קטן? סטימצקי החלה לגבות על איסוף מחנויות, יותר רשתות גובות על שקיות

# data[].attributes.body
בחרתי לנתח את הכתבה באמצעות המושג המחרת תמהיל מוצרים, מאחר שהיא עוסקת בהפרדת המחיר בין המוצר העיקרי לבין מוצרים או שירותים נלווים. הכתבה מתארת מצב שבו רשתות קמעונאיות אינן מעלות ישירות את מחיר המוצר המרכזי, אך גובות תשלום נוסף עבור שירותים או פריטים נלווים ובכך מגדילות את ההכנסה הכוללת מהצרכן. החלטה זו משפיעה על המחיר הסופי שהצרכן משלם ועל תפיסת התמורה והערך שהוא מקבל.

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
מדובר בהחלטה שיווקית מובהקת במסגרת אסטרטגיה להתאמת מחיר, לכן הכתבה מתאימה במיוחד לניתוח לפי המושג המחרת תמהיל מוצרים במדיניות המחירים.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
סטימצקי החלה לגבות 4 שקלים על איסוף הזמנת אונליין מחנויות, בקנייה בסכומים שנמוכים מ-199 שקל. ‏עד כה משלוח לחנות ואיסוף עצמי משם היה ללא עלות, כמו ברוב הרשתות שמציעות את השירות. בכך ‏היא מצטרפת לסופר-פארם אונליין ופוט לוקר שכבר גובות על איסוף מחנויות. במקביל, יותר רשתות גובות ‏‏3-1 שקלים על שקיות בחנות. איפה תשלמו וכמה ‏

גם ברשת זארה המשלוח של קניית אונליין לאיסוף מחנות הוא בחינם. שזארה ‏סגרה את רוב החנויות שלה לאיסוף משלוחי אונליין באופן זמני לתקופת הסייל, כי לקוחות העדיפו לאסוף ‏הזמנות מהחנויות אחרי שזארה התנתה משלוח חינם עד הבית בקנייה ב-199 שקל של פריטים שאינם ‏בסייל. הדבר יצר עומס על החנויות.‏

# data[].attributes.attachment_link.title
כסף קטן? סטימצקי החלה לגבות על איסוף מחנויות, יותר רשתות גובות על שקיות

# data[].attributes.attachment_link.description
סטימצקי החלה לגבות 4 שקלים על איסוף הזמנת אונליין מחנויות, בקנייה בסכומים שנמוכים מ-199 שקל. ‏עד כה משלוח לחנות ואיסוף עצמי משם היה ללא עלות, כמו ברוב הרשתות שמציעות את השירות. בכך ‏היא מצטרפת לסופר-פארם אונליין ופוט לוקר שכבר גובות על איסוף מחנויות. במקביל, יותר רשתות גובות ‏‏3-1 שקלים על שקיות בחנות.

# data[].attributes.headline
יישום אסטרטגיי

# data[].attributes.body
יישום אסטרטגיית "המחרת ערך" (Value Pricing) ושיטת ה-EDLP

בחרתי בכתבה העוסקת במחירי רשתות השיווק בישראל מכיוון שהיא ממחישה את המעבר של השוק הישראלי למדיניות מחירים מבוססת אסטרטגיות מובחנות. הכתבה מציגה כיצד רשתות נלחמות על "סל המוצרים" של הצרכן באמצעות שימוש בשיטות המחרה שונות שנלמדו בכיתה.

המחרת ערך (Value for money): הרשתות קובעות מחיר נמוך יחסית עבור מוצרים איכותיים כדי לייצר תפיסת תמורה גבוהה אצל הצרכן.

שיטת EDLP (מחיר נמוך קבוע): רשת "רמי לוי", כפי שמוזכר במצגת, מיישמת מדיניות של מחיר נמוך וקבוע ללא תלות במבצעים זמניים.

שיטת גבוה-נמוך (High-Low): רשתות כמו "שופרסל דיל" משתמשות במחיר שוטף גבוה יותר אך מציעות מבצעי הוזלה עמוקים ותכופים.

אסטרטגיית Loss Leader: הכתבה מתארת כיצד רשתות מורידות מחיר של מוצר פופולרי (כמו עוף או דבש בחגים) מתחת לעלותו, רק כדי למשוך את הצרכנים להיכנס לסניף.

הפן היישומי: מעבר לשיטות ההמחרה הישירות, הכתבה מאירה פן של "אפליית מחירים גיאוגרפית". ניתן לראות כי אותה רשת גובה מחירים שונים על אותם מוצרים בסניפים הממוקמים באזורים שונים בארץ. יישום זה נובע מהתאמת המחיר לתנאי התחרות המקומיים בכל אזור גיאוגרפי, בדיוק כפי שמוסבר במודל התאמת המחירים.

# data[].attributes.custom_properties.8a3ihQvE
מקסים פודקופייב

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה קשורה ישירות לנושא מדיניות מחירים  מכמה היבטים:
המחיר כמרכיב גמיש: היא מדגימה כיצד המחיר הוא המרכיב בתמהיל השיווק שניתן לשינוי המהיר ביותר בתגובה למתחרים.
תהליך קביעת המחיר: הכתבה חושפת את שלב "ניתוח עלויות, מחירים והצעות המתחרים"
המחרה פסיכולוגית: השימוש במחירים המסתיימים ב-99 אגורות המוזכר בכתבה ממחיש את המודל של המחרה במספרים לא עגולים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
משרד הכלכלה מוציא לדרך את תוכנית "הסל של ישראל": תוך 5 שבועות תיבחר רשת גדולה שתמכור סל מוזל למשך שנה ותקבל עבורו מימון של 50 מיליון שקל. "בצד של רגולציה ופירוק מונופולים - אין לנו פרטנר במשרד האוצר"

# data[].attributes.attachment_link.title
תחרות בין רשתות המזון: מי ימכור 100 מוצרים ב-1,472 שקל ומטה?

# data[].attributes.attachment_link.description
משרד הכלכלה מוציא לדרך את תוכנית "הסל של ישראל": תוך 5 שבועות תיבחר רשת גדולה שתמכור סל מוזל למשך שנה ותקבל עבורו מימון של 50 מיליון שקל. "בצד של רגולציה ופירוק מונופולים - אין לנו פרטנר במשרד האוצר"

# data[].attributes.headline
מודל פורטר: השפעת הבינה המלאכותית על התחרות בענף בניית האתרים

# data[].attributes.subject
מודל פורטר: השפעת הבינה המלאכותית על התחרות בענף בניית האתרים

# data[].attributes.body
עובדי חברת wix חוזרים למתכונת עבודה מהמשרד 5 ימים בשבוע, לאחר שנים בהן החברה התנהלה במודל עבודה היברידי, במסגרתו רבים מעובדיה עבדו מהבית.

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
וויקס ביססה את הצלחתה על הנגשת תהליך בניית אתרים לקהל הרחב, ללא צורך בידע טכני מוקדם. עם זאת, כניסתם של כלי בינה מלאכותית המסוגלים להקים אתרים במהירות ובקלות רבה יותר, שוחקת את היתרון התחרותי של החברה. 
תופעה זו ניתן להסביר באמצעות מודל פורטר שכן כלי הai מהווים מוצרים תחליפיים (חלקם ישירים וחלקם עקיפים) המאפשרים למשתמשים לבנות אתרים ללא תלות בפלטפורמה מסורתית אחת. בשוק זה קמות פלטפורמות חדשות בקצב מהיר, דבר המגביר את עוצמת התחרות בענף.
כתוצא המכך, wix נמצאת תחת לחץ מתמשך להאיץ את קצב הפיתוח והחדשנות, ולשם כך היא בוחרת להחזיר את העובדים שלה לעבודה מהמשרד 5 ימים בשבוע.

חשוב לציין כי על אף שניתוח זה מתמקד בהיבטים התוך ענפיים בניתוח התחרות- צעד זה מושפע במידה רבה גם מסביבת המאקרו, ובעיקר מהשינויים הטכנולוגיים והחברתיים המעצבים מחדש את שוק העבודה ואת תעשיית ההייטק.

# data[].attributes.attachment_link.title
עובדי וויקס חוזרים למשרדים ל-5 ימים בשבוע: ”ה-AI משנה את התעשייה, צריך לזוז מהר ביחד” | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
נשיא החברה ניר זוהר הודיע לעובדים כי החל מפברואר הם יידרשו לחזור לעבודה במשרדים באופן מלא, למעט בשלוחה באוקראינה. לדבריו, ”האנרגיה הייחודית במשרד, השיחות המהירות והתחושה של הביחד משפיעים על הקצב בו דברים זזים”

# data[].attributes.headline
השפעת סביבה חברתית על סגירת מזקקת בורבון בארה"ב

# data[].attributes.subject
השפעת סביבה חברתית על סגירת מזקקת בורבון בארה"ב

# data[].attributes.body
שינוי תרבותי בארה"ב, הדור הצעיר מפנה גב למסורת ארוכת שנים של אלכוהול (ועובר לאינטרנט וגראס), הוביל למכירת החברה והפסקת הייצור.

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
השפעת סביסת מאקרו - תרבותית

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ציפי שמילוביץ, ניו יורק

# data[].attributes.attachment_link.title
שובה של תקופת היובש | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
הבורבון, נכס לאומי מוכרז בארצות הברית שכיכב באינספור יצירות ספרות וקולנוע וביסס גבריות אמריקנית מסוקסת, חווה את המשבר החריף בתולדותיו. סגירת המזקקה של ג’ים בים בקנטקי אינה רק אירוע כלכלי, אלא גם עדות לשינוי תרבותי: הדור הצעיר מפנה גב למסורת ארוכת שנים של אלכוהול (ועובר לאינטרנט וגראס)

# data[].attributes.headline
השפעת סביבה כלכלית על סגירת תחום בחברת בלנדר

# data[].attributes.subject
השפעת סביבה כלכלית על סגירת תחום בחברת בלנדר

# data[].attributes.body
חברת בלנדר עומדת לסגור את פעילות ה־P2P שלה. הפעילות עצמה צברה תאוצה משמעותית בתקופת הריבית האפסית שהייתה נהוגה במשק, בזמן שהתאגידים הבנקאיים הציעו פיקדונות עם ריביות נמוכות מאוד. אולם עם העלייה בריבית עד לשיעור של 4.5% בתחילת השנה הנוכחית ו־4% היום, עלתה האטרקטיביות של הפיקדונות הבנקאיים והקרנות הכספיות, והפופולריות של פעילות ה־P2P נפגעה באופן משמעותי.

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
השפעת סביבת מאקרו - כלכלית

# data[].attributes.attachment_link.title
ענף הולך ונעלם: בלנדר סוגרת את פעילות פלטפורמת ה־P2P שלה | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
פלטפורמת האשראי של בלנדר היא בהיקף של 409 מיליון שקל. מניות החברה שהונפקו לפני חמש שנים, צנחו ב־85%. החברה תפרע הלוואות קיימות, אך לא יתקבלו הלוואות חדשות. בלנדר תמשיך להציע אשראי לרכישת רכבים וסחר אלקטרוני

# data[].attributes.headline
הקטנת מוצר (Shrinkflation) כתוצאה מלחצים בצינור השיווק

# data[].attributes.subject
הקטנת מוצר (Shrinkflation) כתוצאה מלחצים בצינור השיווק

# data[].attributes.body
בחרתי בכתבה זו מכיוון שהיא ממחישה את אחד התפקידים המרכזיים של מערך ההפצה – ניהול המגע עם הצינור והתמודדות עם עלויות לוגיסטיקה ותשומות. הכתבה חושפת את מאבקי הכוח בין היצרן, שמנסה לשמור על רווחיות מול עליית מחירי חומרי הגלם, לבין הקמעונאי והצרכן הסופי.

1. תפקידי מערך ההפצה - לוגיסטיקה ותשומות: המצגת מציינת כי מערך ההפצה כרוך בעלויות רבות. בכתבה, היצרן מצדיק את הקטנת האריזה ב"עליית תשומות הייצור וחומרי הגלם". זהו ניסיון של היצרן לגלגל עלויות מבלי לשנות את המחיר הנקוב על המדף, כדי לא לפגוע בשיתוף הפעולה של גורמי הביניים (הקמעונאים) שמעדיפים מחיר קבוע.

2. אסטרטגיית דחיפה (Push Strategy): המגבונים נמכרים ברובם דרך רשתות השיווק (הפצה אינטנסיבית). כדי שהקמעונאי ימשיך "לדחוף" את המוצר ולתת לו שטח מדף, היצרן חייב להבטיח לו מתח רווחים מסוים. הקטנת הכמות היא כלי שיווקי לשמירה על מתח הרווחים בתוך הצינור.

3. כוח בצינור השיווק: הכתבה מציגה את השפעת היצרן על הצרכן. היצרן שולט ב"אריזת המוצר" כחלק ממדיניות ההפצה והלוגיסטיקה שלו, ובכך הוא משפיע על הערך שהלקוח מקבל בנקודת המכירה.

קראתי את הכתבה על הקטנת אריזות המגבונים, וברצוני להאיר פן יישומי בנושא "שקיפות בצינור השיווק וניגוד אנכי". במצגת למדנו על ניגוד אנכי – קונפליקט בין דרגים שונים בצינור. הפן היישומי כאן הוא הסיכון שהיצרן לוקח מול הקמעונאי: כאשר לקוחות מגלים את הקטנת המארז (כפי שקרה בכתבה), הכעס שלהם מופנה פעמים רבות כלפי הרשת (הקמעונאי) ולא רק כלפי היצרן. מנהל שיווק חכם צריך להבין שהקטנת מוצר ללא עדכון ברור עלולה לפגוע במערכת היחסים שלו עם הקמעונאי, שכן האחרון הוא זה שעומד בחזית מול הצרכן המאוכזב. היישום הנדרש הוא תיאום מראש של מהלכים כאלו בתוך צינור ההפצה כדי למנוע פגיעה באמון הלקוחות בנקודת המכירה

# data[].attributes.custom_properties.8a3ihQvE
מאיה אברמוביץ

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה על המגבונים מדגימה בצורה מעשית את המושגים :

ניהול עלויות בצינור השיווק: הפצה היא תהליך יקר. כדי להתמודד עם עליית "תשומות" (חומרי גלם ושינוע) מבלי להעלות מחיר ישיר לקמעונאי, היצרן מקטין את המוצר. זהו ניסיון לשמור על רווחיות הצינור מבלי לפתוח חזית מול הרשתות.

אסטרטגיית דחיפה (Push Strategy): בייביסיטר צריכה שהקמעונאים (סופר-פארם, רמי לוי וכו') ירצו "לדחוף" את המוצר שלה. שמירה על מחיר אטרקטיבי לקמעונאי (באמצעות הקטנת הכמות) מבטיחה לו רווח וגורמת לו להשאיר את המוצר על המדף.

קונפליקט אנכי (Vertical Conflict): הקטנת האריזה עלולה ליצור חיכוך. הצרכנים כועסים על הרשתות, והרשתות עלולות "להעניש" את היצרן (למשל, להזיז אותו למדף תחתון) כדי להגן על תדמיתן כהוגנות.

מוצר נוחות (Convenience Product): המגבונים נמכרים בהפצה אינטנסיבית. מכיוון שזה מוצר שנרכש "על הדרך" ובמעורבות נמוכה, היצרן מהמר שהצרכן לא יבחין בשינוי של כמה מגבונים בודדים, וכך נשמרת זרימת המלאי בצינור ללא הפרעה.

לסיכום: ה-Shrinkflation הוא כלי לניהול הצינור – ניסיון לאזן בין עלויות הייצור לבין שימור כוחו של המוצר על מדפי הקמעונאים.

# data[].attributes.attachment_link.title
שוב הקטנת אריזות: ”מכיל 66 מגבונים במקום 72 בעבר”

# data[].attributes.attachment_link.description
מספר מגבוני בייביסיטר פרפורמנס הופחת מ-72 ל-66 באריזה, הקטנה של כ-8.3%. המחיר לצרכנים לא ירד, ”עקב עליית תשומות הייצור וחומרי הגלם”. וגם: אלו מותגי מגבונים מציעים את מספר המגבונים הגדול ביותר לאריזה לצד תמורה טובה למחיר?

# data[].attributes.headline
Micro - אובר בדרך לישראל: שירות המשלוחים שיתחרה בוולט לקראת השקת ענק

# data[].attributes.subject
Micro - אובר בדרך לישראל: שירות המשלוחים שיתחרה בוולט לקראת השקת ענק

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
זו דוגמה לשינויים ברמת המיקרו לפי מודל 5 הכוחות של פורטר. הכניסה האפשרית של Uber Eats מחמירה את התחרות בתחום משלוחי המזון בישראל ולוחצת ישירות על Wolt, שמשחקת תפקיד חזק כיום. כאשר נכנסת לשוק חברה בינלאומית עם משאבים גדולים, כל השחקנים האחרים צריכים או להוריד מחירים, או לשפר את השירות.

בסוף, התחרות בין החברות מתחזקת והרוויחות בשוק כזה נעשות קשות יותר – בדיוק כפי שמודל פורטר מתאר את גידול הלחץ התחרותי.

# data[].attributes.attachment_link.title
אובר בדרך לישראל: שירות המשלוחים שיתחרה בוולט לקראת השקת ענק

# data[].attributes.attachment_link.description
כניסת אובר (Uber) לישראל, על פי הערכות במהלך 2026, צפויה לשנות את ענף המשלוחים הנשלט כמעט בבלעדיות על ידי וולט. שירות המשלוחים מטעם אובר - “Uber Eats” - כבר מכין את הכניסה האפשרית מאחורי הקלעים, לקראת הסתערות על השוק המקומי

# data[].attributes.headline
מדיניות מוצרים – הרחבת קו בשוק המזון הישראלי

# data[].attributes.subject
מדיניות מוצרים – הרחבת קו בשוק המזון הישראלי

# data[].attributes.custom_properties.8a3ihQvE
סופיה דוידוב

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
בחרתי בכתבה זו משום שהיא ממחישה בצורה ברורה את מודל הרחבת הקו, שבו חברות משתמשות במותג קיים כדי להשיק טעמים או גרסאות חדשות באותה קטגוריית מוצרים. בכתבה מתוארים מוצרים חדשים של Gad, Yehiam ו־Osem, המהווים דוגמה ברורה ויישומית לאסטרטגיה זו בשוק הישראלי. החברות מרחיבות את המגוון שלהן באמצעות הוספת גרסאות חדשות למוצרים מוכרים, וכך מגדילות את ההיצע בתוך קווי המוצרים הקיימים. הפן היישומי של מהלך זה הוא שחידוש המגוון מאפשר למותגים לשמור על עניין הצרכנים, להישאר בולטים על מדף החנויות ולעודד רכישות חוזרות, מבלי לפתח מוצר חדש לחלוטין.

# data[].attributes.attachment_link.title
New Israeli food launches: Cheese, meat, snacks and sauces | The Jerusalem Post

# data[].attributes.attachment_link.description
Spreads, mixes, indulgences and balances: New food products now on the shelves.

# data[].attributes.headline
תחרות בין רשתות המזון: מי ימכור 100 מוצרים ב-1,472 שקל ומטה?

# data[].attributes.subject
תחרות בין רשתות המזון: מי ימכור 100 מוצרים ב-1,472 שקל ומטה?

# data[].attributes.custom_properties.8a3ihQvE
סוניה נפתלייב

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
המאמר עוסק במדיניות המחרה בשוק הקמעונאות בישראל, ומתאר יוזמה ממשלתית שמטרתה להגביר תחרות בין רשתות המזון באמצעות הצעת סל מוצרים בסיסי במחיר מוזל. במסגרת המהלך, רשתות שונות מתחרות על הצעת המחיר הנמוך ביותר לצרכנים, מה שממחיש שימוש באסטרטגיות תמחור אגרסיביות כגון הורדת מחירים ולחץ תחרותי. המקרה מדגים כיצד מדיניות מחרה מושפעת מרגולציה, תחרות ומצב כלכלי, וכיצד תמחור משמש ככלי שיווקי מרכזי בשוק הישראלי.

# data[].attributes.attachment_link.title
תחרות בין רשתות המזון: מי ימכור 100 מוצרים ב-1,472 שקל ומטה?

# data[].attributes.attachment_link.description
משרד הכלכלה מוציא לדרך את תוכנית ”הסל של ישראל”: תוך 5 שבועות תיבחר רשת גדולה שתמכור סל מוזל למשך שנה ותקבל עבורו מימון של 50 מיליון שקל. ”בצד של רגולציה ופירוק מונופולים – אין לנו פרטנר במשרד האוצר”

# data[].attributes.headline
תחרות בשוק הסופרמרקטים: שינויי מחירים ומגוון מוצרים

# data[].attributes.subject
תחרות בשוק הסופרמרקטים: שינויי מחירים ומגוון מוצרים

# data[].attributes.body
(מודל פורטר – הסביבה התחרותית)
בתקופה של תחרות הולכת וגוברת בין רשתות הסופרמרקטים, החברות נאלצות לשנות מחירים ומגוון מוצרים כדי למשוך לקוחות. הכתבה ממחישה כיצד כוחות השוק, לפי מודל פורטר, משפיעים בפועל על הצרכן ועל האסטרטגיה העסקית של החברות.

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה מציגה תחרות ישירה בין רשתות סופרמרקטים בישראל בשנת 2025, ומראה כיצד כל רשת מגיבה למתחרים באמצעות שינוי מחירים, מבצעים ומגוון מוצרים. זהו יישום ברור של מודל חמשת הכוחות של פורטר, ובעיקר הכוח של תחרות בין מתחרים קיימים בסביבה המיקרו-. לדוגמה : 
הצרכן קיווה למחירים נמוכים יותר, אבל כשזה לא קרה — הצרכנים חשים פחות כוח להשפיע. הכתבה מראה שמשווקים יכולים לשמור על רמות מחירים גבוהות גם כשלקוחות מצפים להורדה — וזה מדגים כוח קניה נמוך יחסית.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
הילי קרן, ליאור באקאלו

# data[].attributes.attachment_link.title
רשתות השיווק הבטיחו שנשלם פחות - בפועל קרה ההפך

# data[].attributes.attachment_link.description
מוצרי המותג הפרטי הוצגו כתשובה הזולה של רשתות השיווק למחירים הגבוהים של הספקים הגדולים. מחקר חדש מגלה: זה מה שהשיג עשור של מותג הפרטי - ומי באמת הרוויח.

# data[].attributes.headline
המחרת קידום מכירות

# data[].attributes.subject
המחרת קידום מכירות

# data[].attributes.custom_properties.8a3ihQvE
איילת השחר גפן

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
בכתבה רואים שYES רוצים למשוך לקוחות ומשמשים בטקטיקה ידועה - כמה זמן חינם. זה כמו שהם היו אומרים 50% הנחה . הכתבה מתאימה בדיוק להגדרה של קידום מכירות במצגת: "שורה של טכניקות שנועדו לעודד מכירה ולהביא את הצרכנים לנקודת המכירה". YES מניחים, מקווים ומשערים שאחרי החצי שנה שהשירות יהיה בחינם, הלוקחות יישארו אצלם. וישלמו. לסיכום, זו דרך של YES לחבר אליה לקוחות באמצעות הצעה מפתה במיוחד. בנוסף, בא לידי ביטוי בכתבה המושגים ביקוש קשיח והמחרת גריפה בהעלאת המחירים לדרמות הספרדיות, הטורקיות וההודיות. הקהל של דרמות אלו נאמן מאוד ולכן גם יהיה פחות רגיש למחיר. 

# data[].attributes.attachment_link.title
שירות הסטרימינג HBO Max יינתן בחינם ללקוחות yes למשך חצי שנה

# data[].attributes.attachment_link.description
מי שיתחבר ל- HBO Max דרך אפליקציית או ממיר yes לא ישלם עליו 6 חודשים. אחרי כן התשלום החודשי יהיה זהה לתשלום של השירות ללא חיבור ל-yes. בין התכנים שישודרו בשירות: heated rivalry וסדרת הטלוויזיה הארי פוטר. yes תסיים את שידורי הלווין בסוף פברואר ותיתן פתרון לווין מצומצם ותשיק פרסומות בהמשך השנה. במקביל, yes תייקר בפברואר את חבילות הדרמות הטורקיות והספרדיות

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
נוצר קרב בין שופרסל (קומונעי) למילקה (דיפלומט-הספק) בהורדת שוקולדים של מילקה מרשת שופרסל.
כאשר המחיר של השוקולד עולה, מילקה נשארת חברה של שוקולד "זול".
לעומת זאת שיחקה משחק של משקלים "shrinkflation" (טבלט של 85גרם, 90גרם...לעומת ה100גרם הסטנדרטי) ושופרסל בחרה להוריד אותם מהמדף כאשר להם יש תחליפים ואפילו מותג פרטי (קידום מותג פרטי).
נוצר מאבק בכוח מיקוח של ספקים. 
מצד אחד, הפסקת מכירים של שוקולד מילקה אצל ענק כשופרסל יכול לפגוע ישירות במילקה באבידת נתח שוק משמעותי. זה מחליש את הספק.
מצד שני, רק השוקולדים ירדו מהמדף, כאשר יש לשופרסל backup, אבל הספק דיפלומט עדיין נוכח בכל המדפים של שופרסל (ג'ילט, פמפרס, פנטן...). הוא ספק חשוב.
כאשר שופרסל מוציאה את מילקה מהמדף, היא בעצם אומרת: "כוח המיקוח שלי כקונה גדול יותר מכוח המיקוח שלך כספק"
עדיין לא נמסרו תגובות לא משופרסל ולא מחברת מילקה אז הסיבות נשארות אפלות...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מילקה נחשב כיום לאחד ממוצרי טבלאות השוקולד הזולים על המדף. המחירים שלו עלו, המשקלים שלו ‏מבלבלים, אבל לעיתים קרובות הוא נמכר במחירים דומים ואף נמוכים מהמותג הפרטי של שופרסל ומשוקולד ‏עלית. אז לאן הוא נעלם?‏

# data[].attributes.attachment_link.title
שופרסל הוציאה את טבלאות שוקולד מילקה מהסניפים

# data[].attributes.attachment_link.description
מילקה נחשב כיום לאחד ממוצרי טבלאות השוקולד הזולים על המדף. המחירים שלו עלו, המשקלים שלו ‏מבלבלים, אבל לעיתים קרובות הוא נמכר במחירים דומים ואף נמוכים מהמותג הפרטי של שופרסל ומשוקולד ‏עלית. אז לאן הוא נעלם?‏

# data[].attributes.headline
שובר את השוק: גם רמי לוי מתחיל למכור אייפון

# data[].attributes.subject
שובר את השוק: גם רמי לוי מתחיל למכור אייפון

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה עוסקת במכירת מכשירי iPhone 17 ברשת רמי לוי ומדגימה שימוש במדיניות המחרה כחלק מרכזי מתמהיל השיווק - הרשת מציעה מוצר פרימיום בעל ערך נתפס גבוה במחיר נמוך מהמקובל בשוק, כחלק מאסטרטגיית Value for Money המבוססת על המחרת גבוה-נמוך. באמצעות קביעת מחיר אטרקטיבי למוצר מבוקש, רמי לוי מושך צרכנים לנקודת המכירה ויוצר לעצמו יתרון מול רשתות מתחרות. בנוסף, מתן הטבות לחברי מועדון מבטא אפליית מחירים לפי פלחי לקוחות ומעודד נאמנות לקוחות.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
אפרת נומברג יונגר

# data[].attributes.attachment_link.title
שובר את השוק: גם רמי לוי מתחיל למכור אייפון

# data[].attributes.attachment_link.description
אחרי שאושר עד פתחה את מלחמת המחירים על סדרת אייפון 17 וויקטורי מיהרה להגיב, עכשיו גם רמי לוי שיווק השקמה נכנסת לזירה עם תג מחיר נמוך עוד יותר על דגמי הפרימיום

# data[].attributes.headline
המחרת קידום מכירות – Leader Loss

# data[].attributes.subject
המחרת קידום מכירות – Leader Loss

# data[].attributes.body
מלחמת הסופגניות: קרפור הפסיקה למכור בשקל, שופרסל הוזילה ל-1.90 ש'

רשת קרפור יצאה במבצע אגרסיבי והורידה את מחיר הסופגנייה מ-5.90₪ ל-1₪ בלבד. בעקבות המהלך, המתחרים נאלצו להגיב: שופרסל הורידה ל-1.90₪, רמי לוי ל-1.80₪, ויוחננוף ל-1.90₪. התוצאה: ארבע רשתות מוכרות סופגנייה בפחות מ-2₪, לעומת המחיר הרגיל של 6₪ ומעלה.

# data[].attributes.custom_properties.8a3ihQvE
אנדרי טיומנצב

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה מדגימה את אסטרטגיית המחרת קידום מכירות, ובפרט את טכניקת Leader Loss - הורדת מחיר משמעותית של מוצר מוכר במטרה למשוך צרכנים לנקודת המכירה.

רשת קרפור הורידה את מחיר הסופגנייה מ-5.90₪ ל-1₪ (הפחתה של כ-83%). זוהי דוגמה קלאסית ל-Leader Loss: הסופגנייה היא מוצר עונתי מבוקש לפני חנוכה, והמחיר הנמוך נועד למשוך לקוחות לסניפים מתוך ציפייה שירכשו מוצרים נוספים (קרפור אף הגבילה את המבצע לקנייה מעל 70₪).

התגובה של המתחרים מדגימה את עוצמת הכלי: שופרסל הורידה ל-1.90₪ בכל 430 סניפיה, רמי לוי ל-1.80₪, ויוחננוף ל-1.90₪.

הכתבה גם ממחישה את ההבדל בין אסטרטגיות המחרה: רמי לוי מציע מחיר נמוך ללא תנאים (בדומה לגישת EDLP), בעוד קרפור ויוחננוף מתנות את ההנחה בסכום קנייה מינימלי - טכניקה שמגדילה את סל הקנייה הממוצע.

# data[].attributes.attachment_link.title
מלחמת הסופגניות: קרפור הפסיקה למכור בשקל, שופרסל הוזילה ל-1.90 ש′

# data[].attributes.attachment_link.description
רשת קרפור ריסקה את מחירי הסופגניות כשיצאה לפני שבועיים במבצע סופגנייה בשקל, וכעת העלתה את המחיר כמעט פי 2 ל-1.90 שקלים. שלוש רשתות שיווק נוספות מוכרות סופגנייה בפחות מ-2 שקלים: כל רשתות שופרסל, יוחננוף ורמי לוי

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
המהלך של קבוצת "אלפא" המתואר בכתבה מדגים את אסטרטגיית הגיוון מתוך מטריצת אנסוף שנלמדה. החברה, שפועלת בבסיסה בשוק ההון (קרנות גידור), בחרה להתרחב לשוק חדש לחלוטין של השקעות ריאליות ורכישת חברות תעשייתיות כמו "אופק". זוהי הרחבה של פעילות החברה מעבר לליבת העסקים המקורית, במטרה לייצר מנועי צמיחה חדשים ולפזר סיכונים אל מול התחרות הגוברת בענף הפיננסי. פעולה זו משקפת ניצול של הון ומומחיות ניהולית לצורך חדירה לקטגוריות עסקיות חדשות שאינן קשורות למוצריה הקיימים.

# data[].attributes.attachment_link.title
חברת קרנות הגידור אלפא נכנסת לתחום הפרייבט אקוויטי ומבצעת עסקה ראשונה | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
קבוצת קרנות הגידור השלישית בגודלה בישראל השלימה סגירה ראשונית של 130 מיליון שקל לקרן שעתידה לגייס 400 מיליון שקל. במקביל, הקרן גם רכשה את השליטה בחברת עיבוד השבבים אופק

# data[].attributes.headline
מזון בשווי 211 מיליארד שקל נזרק לפח: הרשתות מעדיפות להשליך במקום להוזיל

# data[].attributes.subject
מזון בשווי 211 מיליארד שקל נזרק לפח: הרשתות מעדיפות להשליך במקום להוזיל

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה חושפת כיצד מדיניות תמחור משפיעה על בזבוז מזון ורווחיות. רשתות השיווק בישראל מעדיפות להשליך מזון קצר תוקף לפח במקום למכור אותו בהנחה (תמחור דינמי). שופרסל אף ביטלה לאחרונה מדיניות של תמחור דינמי נקודתי על מוצרים קצרי תוקף. הסיבה: מדיניות החזרות - רשתות יכולות להחזיר מוצרים ליצרנים ולקבל זיכוי, כך שלא כדאי להן להוזיל. התוצאה: 6.7 מיליארד שקל של מזון נזרק מדי שנה בקמעונאות בלבד. זהו דוגמה למדיניות תמחור לא-יעילה: במקום להשתמש בתמחור דינמי (dynamic pricing) כדי למכסם הכנסות ולהפחית הפסדים, הרשתות בוחרות במדיניות של "מחיר קבוע או אפס", שמזיקה לצרכן, לסביבה ולמשק. בעולם, תמחור דינמי על מוצרים קצרי תוקף הוא שגרה מקובלת.

# data[].attributes.attachment_link.title
מזון בשווי 211 מיליארד שקל נזרק לפח בעשור האחרון במקום להגיע לצלחת | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
בסוּפרים מעדיפים לזרוק לפח מזון שתוקפו יפוג בקרוב, ולא למכור אותו בהנחה. המשק מפסיד מיליארדים, ולרגולטור לא אכפת. בעולם זה עובד בדיוק להפך

# data[].attributes.headline
הבינה המלאכותית מכפילה את הפריון: 95% מעובדי ההייטק הישראלי משתמשים ב-AI

# data[].attributes.subject
הבינה המלאכותית מכפילה את הפריון: 95% מעובדי ההייטק הישראלי משתמשים ב-AI

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה ממחישה כיצד בינה מלאכותית משנה את הדרך שבה חברות מזהות ומגיעות לקהלי יעד ספציפיים. סקר רשות החדשנות מגלה ש-95% מעובדי ההייטק הישראלי משתמשים ב-AI באופן יומיומי, כאשר שימוש מרכזי הוא בשיווק וניתוח נתונים. כלי AI מאפשרים סגמנטציה מתקדמת של קהלי יעד, פרסונליזציה של מסרים שיווקיים ברמה אינדיבידואלית, וניתוח התנהגות צרכנים בזמן אמת. במקום גישה מסורתית של שיווק המוני, חברות יכולות כעת ליצור קמפיינים ממוקדים במדויק לכל פלח אוכלוסייה, ואף לכל לקוח בנפרד. זהו מעבר מ"שיווק מטרה" קלאסי (demographic targeting) ל"שיווק היפר-ממוקד" (hyper-personalization) המבוסס על AI.

# data[].attributes.headline
ההון חוזר להייטק הישראלי: 74 מיליארד דולר במיזוגים ורכישות

# data[].attributes.subject
ההון חוזר להייטק הישראלי: 74 מיליארד דולר במיזוגים ורכישות

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה ממחישה אסטרטגיית צמיחה באמצעות מיזוגים ורכישות (M&A ) - אחת מאסטרטגיות הצמיחה המרכזיות במודל אנסוף. שנת 2025 הייתה שנת שיא עם 74.3 מיליארד דולר בעסקאות M&A בהייטק הישראלי, בהובלת רכישת Wiz על ידי Google ב-32 מיליארד דולר ורכישת CyberArk על ידי Palo Alto Networks ב-25 מיליארד דולר. זוהי אסטרטגיה של צמיחה אינטנסיבית: תאגידים גלובליים בוחרים לרכוש חברות ישראליות כדי להבטיח לעצמם חדשנות קריטית, תוך הפיכת הסטארטאפים למנועי המו"פ של הדור הבא שלהן. המהלך מאפשר כניסה מהירה לטכנולוגיות מתקדמות (AI, סייבר), רכישת צוותים מוכשרים, והגדלת היכולות הטכנולוגיות.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Startup Nation Central, ארגון ללא כוונת רווח הפועל לקידום החדשנות הישראלית בעולם, מפרסם היום נתונים מוקדמים מתוך הדו"ח לסיכום שנת 2025 ב הייטק המקומי. הנתונים משקפים שנה שהתאפיינה בחזרה חדה של הון, לצד שינוי יסודי באופן ובמקומות שבהם ההון מושקע.

על פי נתוני Finder, היקף המימון הפרטי המוערך בשנת 2025 הגיע ל-15.6 מיליארד דולר - עדות להתאוששות ברורה לאחר שנתיים תנודתיות. במקביל, מספר סבבי ההשקעה ירד ל-717 - הרמה הנמוכה ביותר בעשור האחרון. הפער הזה מספר סיפור ברור: המשקיעים מבצעים פחות עסקאות אך מתחייבים לסכומים גבוהים משמעותית בכל עסקה. הגודל החציוני של עסקת השקעה פרטית הגיע לשיא של 10 מיליון דולר - עלייה של 67 אחוז לעומת השנה הקודמת, והוא משקף שוק שמתכוונן מחדש עם מאפיינים של היקף, בשלות ואמון גבוה יותר.

"2025 לא הייתה 'חזרה לשגרה' אלא מעבר לבשלות המבוססת על אמון גבוה", אמר אבי חסון, מנכ״ל Startup Nation Central. "כשאנו רואים ענקיות גלובליות כמו אנבידיה, שמעמיקות את הנוכחות הפיזית והאנושית שלהן בישראל, לצד שיא של 74.3 מיליארד דולר בעסקאות מיזוגים ורכישות, אנו מקבלים אישור לכך שישראל אינה רק מקור לחדשנות אלא עוגן גלובלי לטכנולוגיות קריטיות כמו בינה מלאכותית וסייבר".

שינוי המגמה ניכר בכל שלבי ההשקעה. ההשקעות בשלבים מוקדמים התאוששו ל-3.9 מיליארד דולר, אף שמספר הסבבים ירד - עדות לדינמיות התומכת בהקמת חברות חדשות, אך ברף גבוה יותר. המימון בשלבי הביניים זינק ל-5.2 מיליארד דולר, בהובלת סבבי B ו-C גדולים יותר, בעוד המימון בשלבים המאוחרים התמתן ל-2.5 מיליארד דולר, ומשקף גישה סלקטיבית יותר בראש משפך ההשקעות. סבבי ענק היוו כ-50 אחוז מסך המימון הפרטי, והדגישו את הריכוזיות הגוברת של ההון.

״אנו רואים פער הולך וגדל בין הלך הרוח הציבורי לבין ההתנהלות של תאגידים גלובליים. בעוד יזמים בשלבים מוקדמים מתמודדים עם תנאי מימון מאתגרים יותר, תאגידים בינלאומיים פועלים בנחישות בכיוון ההפוך", אמר יריב לוטן, סמנכ״ל מוצר ודאטה ב-Startup Nation Central.

"שיא פעילות המיזוגים והרכישות משקף דחיפה אסטרטגית של תאגידים רב-לאומיים, כולל רוכשים ראשונים, להבטיח לעצמם חדשנות קריטית, תוך התעלמות מרעש שוק קצר טווח. חברות אלו הופכות בפועל סטארטאפים ישראליים למנועי המו״פ של הדור הבא שלהן, ומניחות את התשתית לרכישות נוספות".

נתוני הגיוסים לפי סקטורים באקוסיסטם הישראלי מחזקים את המגמה הזו. תחום התוכנה הארגונית הוביל את ההשקעות הפרטיות עם 4.5 מיליארד דולר, ואחריו תחום הסייבר עם 4.1 מיליארד דולר, שבו גודל העסקה החציוני הגיע ל-20 מיליון דולר - פי שניים מהנתון של תחום התוכנה הארגונית.

תחום ה-Health Tech הוביל במספר העסקאות עם 152 סבבים, והוא עדות לעומק מתמשך של חדשנות בתחום גם כאשר ההון מתרכז במקומות אחרים. מספר המשקיעים הפעילים הצטמצם ל-592, אך משקיעים גלובליים המשיכו להוות 60 אחוז מהסך הכולל - סימן לאמון בינלאומי מתמשך.

עסקאות מיזוגים ורכישות עיצבו את כותרות השנה בהייטק הישראלי. היקף ה-M&A הכולל הגיע ל-74.3 מיליארד דולר ב-150 עסקאות, כשבראשן רכישת Wiz על ידי Google ב-32 מיליארד דולר, ורכישת CyberArk על ידי Palo Alto Networks ב-25 מיליארד דולר. גם ללא שתי עסקאות אלה, היקף ה-M&A עלה ב-12 אחוז לעומת 2024, ומעיד על ביקוש אסטרטגי מתמשך לטכנולוגיה ישראלית.

במקביל, המימון לחברות ציבוריות גדל בהיקף משמעותי והגיע ל-10.3 מיליארד דולר, בהובלת הנפקות משמעותיות בארה״ב של חברות כגון Navan, eToro ו-Via לצד פעילות ערה ב-PIPEs ואגרות חוב להמרה.

במבט כולל, הנתונים המוקדמים מהדו"ח השנתי של Finder לסיכום 2025 מחדדים נקודה מהותית: חלק משמעותי מהעסקאות הגדולות השנה אינן תגובה מיידית להתאוששות אלא תוצאה של תהליכי השקעה ורכישה ארוכי טווח, שהחלו חודשים ולעיתים שנים קודם לכן, והבשילו דווקא בתקופה של חוסר ודאות. הבחירה של משקיעים ותאגידים גלובליים להשלים עסקאות בהיקפים חסרי תקדים מעידה לא על היעדר סיכון, אלא על עומק האמון בטכנולוגיה, בצוותים וביכולת של החברות הישראליות לייצר ערך - גם בתנאים מאתגרים.

הנתונים מבוססים על עסקאות ידועות ועל הערכות מפלטפורמת הדאטה Startup Nation Finder נכון ל-17 בדצמבר. הנתונים עשויים להתעדכן לאחר השלמת איסוף וניתוח המידע בראשון בינואר 2026.
טעינו? נתקן! אם מצאתם טעות בכתבה, נשמח שתשתפו אותנו

# data[].attributes.attachment_link.title
ההון חוזר להייטק הישראלי: 74 מיליארד דולר במיזוגים ורכישות | היום

# data[].attributes.attachment_link.description
נתוני Startup Nation Central: המשקיעים חזרו עם 15.6 מיליארד דולר, אך מתמקדים בחברות בשלות יותר * מספר העסקאות ירד לשפל של עשור

# data[].attributes.headline
משבר כוח אדם בקמעונאות: רשתות אופנה ופנאי מקבלות מכסות עובדים זרים

# data[].attributes.subject
משבר כוח אדם בקמעונאות: רשתות אופנה ופנאי מקבלות מכסות עובדים זרים

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה ממחישה כיצד משבר בשרשרת ההפצה (מחסור בכוח אדם) משפיע על יכולת הפעילות של רשתות קמעונאות. בעקבות המלחמה והמחסור בעובדים, רשתות כמו Fox, Jumbo ו-Max Stock קיבלו מכסות של מאות עובדים זרים. זוהי בעיה של ניהול ערוצי הפצה: ללא מספיק עובדים בחנויות, במחסנים ובמרכזי הלוגיסטיקה, החברות לא יכולות להבטיח זמינות מוצרים ורמת שירות נאותה. הפתרון - הבאת עובדים זרים - משקף החלטה אסטרטגית במדיניות ההפצה.

# data[].attributes.attachment_link.title
Israel’s war-driven labor shortage fuels rise in foreign workers across retail and food sectors

# data[].attributes.attachment_link.description
Amid severe labor shortage worsened by Gaza war, Israel is turning to thousands of foreign workers from Thailand, Sri Lanka and India to fill gaps in retail, food production and services, as the government expands quotas to sustain the economy

# data[].attributes.headline
רפורמת היבוא נכשלת: פערי מחירים של עד 226% בין יבוא מקביל לישיר

# data[].attributes.subject
רפורמת היבוא נכשלת: פערי מחירים של עד 226% בין יבוא מקביל לישיר

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה חושפת כיצד מדיניות מוצרים ותמחור מושפעים ממבנה ערוצי היבוא בישראל. לפי דוח מבקר המדינה, מוצרי יבוא מקביל יקרים ב-130% לעומת יבוא ישיר, והפער מגיע לעד 226%. זוהי בעיה של שרשרת הערך והתמחור: כאשר מוצרים עוברים דרך מספר מתווכים (יבואנים, מפיצים, קמעונאים), המחיר הסופי לצרכן עולה באופן דרמטי. החברות צריכות לקבל החלטות אסטרטגיות לגבי מדיניות המוצר שלהן: האם להיכנס לשוק הישראלי דרך יבואן מקומי (מהיר אך יקר) או דרך יבוא ישיר (זול יותר אך מורכב יותר).

# data[].attributes.attachment_link.title
המבקר: רפורמות היבוא הולידו יותר בלבול מהורדות מחירים לצרכן

# data[].attributes.attachment_link.description
לפי דוח מבקר המדינה, הפער בין מחירי מוצרי יבוא מקביל מגיע לעד 226% מייבוא ישיר ומוצרי יבוא יקרים ב-130% לעומת אותו מוצר ביבוא אישי. למרות זאת, רפורמות הייבוא דווקא פגעו בייבוא המקביל לישראל שפחת ורובן עדיין מבלבלות את כלל היבואנים ולא מורידות מחירים לצרכנים. גם הבקרה על היבוא לוקה בחסר, בשל מחסור בכוח אדם

# data[].attributes.headline
התחרות מתחממת בשוק הפיקדונות: הבנקים מתכוננים לאתגר חדש

# data[].attributes.subject
התחרות מתחממת בשוק הפיקדונות: הבנקים מתכוננים לאתגר חדש

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה מדגימה את מודל חמשת הכוחות של פורטר בפעולה בשוק הפיננסי הישראלי. המהלך הרגולטורי לפתיחת שוק הפיקדונות לתחרות משקף שינוי בשני כוחות מרכזיים: (1) הורדת חסמי הכניסה - מאפשרת לשחקנים חדשים כמו ישראכרט וחברות פינטק להיכנס לשוק, ו-(2) הגברת עוצמת התחרות הפנימית בענף. הבנקים הגדולים, שנהנו עד כה מעמדת כוח חזקה, נאלצים כעת להתמודד עם איום של שחקנים חדשים ולהציע תנאים תחרותיים יותר ללקוחות. זוהי המחשה קלאסית של כיצד שינוי רגולטורי משנה את מבנה התחרות בענף ומשפיע על כוח המיקוח של הצרכנים.

# data[].attributes.attachment_link.title
הבנקים יאבקו: המהלך שיפתח את שוק הפיקדונות לתחרות מגיע לכנסת

# data[].attributes.headline
מודל אנסוף - אסטרטגיית צמיחה 

# data[].attributes.subject
מודל אנסוף - אסטרטגיית צמיחה 

# data[].attributes.body
הכתבה עוסקת בהתרחבות קבוצת פוקס עם רשת ג'מבו יוון מישראל לקנדה, בעקבות הצלחת הזיכיון בישראל, ובשאיפה להתחרות במובילת שוק הסטוק הקנדית דולארמה.

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה מתארת אסטרטגיית פיתוח שוק כאשר פוקס מרחיבה את פעילות רשת ג’מבו הקיימת מישראל לשוק חדש בקנדה מעבר לים. המהלך כולל חדירה לאזור גאוגרפי חדש עם מוצר קיים והתמודדות עם סיכון תחרותי מול שחקנים מבוססים בשוק המקומי. 

# data[].attributes.attachment_link.title
אחרי שנתיים ו-3 סניפים בישראל: ג’מבו מרחיבה לקנדה את הזיכיון של פוקס

# data[].attributes.attachment_link.description
מנהלי ג’מבו יוון התרשמו מהתוצאות של הזיכיון בישראל למרות התקופה המאתגרת ■ מובילת שוק הסטוק בקנדה מרוויחה תפעולית כפול מפוקס — שתנסה לגנוב לה נתחי שוק ■ פוקס גדלה בקנדה, עם מטה מקומי ו-60 חנויות של מותגים בבעלות וזכיינות, בהם נייקי וכאלה שתפתח בקרוב עבור פליינג טייגר

# data[].attributes.headline
הכתבה ממחישה בצורה חדה את ההשפעות הכלכליות  והחברתיות  הנובעות מהזנחה של גורם פוליטי. שלושת הגורמים האלה במודל PEST הם המניעים העיקריים לשינוי הנוכחי בתעשיית המזון.

# data[].attributes.subject
הכתבה ממחישה בצורה חדה את ההשפעות הכלכליות  והחברתיות  הנובעות מהזנחה של גורם פוליטי. שלושת הגורמים האלה במודל PEST הם המניעים העיקריים לשינוי הנוכחי בתעשיית המזון.

# data[].attributes.body
הכתבה שנבחרה:

הממשלה נטשה את שוק המזון, הציבור מצמצם כמויות ומחליף רשתות סופר כלכליסט

הסבר ובחירה:

בחרתי בכתבה זו מ"כלכליסט" מכיוון שהיא מדגימה באופן מובהק כיצד גורמים חיצוניים (מאקרו סביבתיים) משפיעים על המבנה האסטרטגי והתחרותי של תעשייה שלמה תעשיית קמעונאות המזון. ניתן ליישם את מודל PEST על הכתבה כדי לבודד את מקורות הלחץ החיצוניים.

יישום וניתוח הגורמים בכתבה:

המשבר המתואר בכתבה מונע על ידי שלושה גורמים מרכזיים במודל PEST :

1. גורם פוליטי ( Political):

דוגמה מהכתבה: "הממשלה נטשה את שוק המזון".

היישום: זהו גורם פוליטי רגולטורי. היעדר מדיניות ממשלתית אקטיבית לפיקוח, הגברת תחרות או בלימת אינפלציה, יוצר סביבה בה הלחץ הכלכלי מופנה כולו אל הצרכן והרשתות.

2. גורם כלכלי ( Economic):

דוגמה מהכתבה: אינפלציה של שלוש שנים וירידה של 3.3%- במכירות.

היישום: הנתונים הכלכליים (עליית מחירים וירידה בכוח הקנייה) הם הליבה של המשבר. הם מכריחים את הצרכנים להקטין את נפח הקניות, וגורמים לשחיקת רווחיות ברשתות השיווק.

3. גורם חברתי ( Social)

הגורם החברתי מיושם בכתבה על ידי שינוי מהותי בדפוסי הצריכה של הציבור כתוצאה מהלחץ הכלכלי. הדוגמה המובהקת מהכתבה היא: "הציבור מצמצם כמויות ומחליף רשתות סופר", וכן הפסקת ה"נאמנות" לרשתות מסוימות.

היישום: זהו אינו רק מעשה כלכלי גרידא, אלא תגובה חברתית כוללת ושינוי בנורמות ההתנהגות. הלחץ הכרוני של יוקר המחיה גורם לצרכן לוותר על שיקולים חברתיים (כגון נוחות, הרגלים, שירות או קרבה) לטובת השיקול הכלכלי הטהור המחיר. שינוי זה מביא לירידה דרמטית בנאמנות למותגים ולרשתות הנתפסות כיקרות, והעדפה גורפת לחלופות זולות יותר, כולל נדידה מסיבית לרשתות Discount והגדלת הביקוש למותגים פרטיים ומוזלים. זה משקף שינוי תרבותי צרכני רחב יותר בחברה.

סיכום יישומי הארת פן מתוך הכתבה:

הפן היישומי המרכזי העולה מהניתוח הוא הצורך של רשתות כמו שופרסל ליישם שינוי אסטרטגי בתגובה לגורמים החיצוניים. כדי להתמודד עם הלחץ הכלכלי והחברתי (נדידת לקוחות), הרשתות נאלצות להאיץ את אסטרטגיית המותג הפרטי. המותג הפרטי הוא מענה ישיר שמטרתו להציע מחירים נמוכים יותר ובכך להשיב את הלקוחות שנודדים למתחרים, ובמקביל לשפר את שולי הרווח של הרשת על ידי עקיפת היבואנים הריכוזיים.

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הקשר בין הכתבה לנושא הנלמד מודל PEST
הכתבה על שוק המזון בישראל משמשת כמקרה בוחן יישומי להדגמת כוחו וחשיבותו של מודל PEST בניתוח סביבה עסקית.

המודל נועד לזהות את הכוחות החיצוניים המשפיעים על האסטרטגיה של ארגון. הכתבה ממחישה כיצד שלושה גורמים במודל משפיעים יחד על תעשיית קמעונאות המזון:

גורם  כלכלי: האינפלציה והעלייה במחירים הם הלחץ הכלכלי הבסיסי.

גורם  פוליטי/רגולטורי: "נטישת הממשלה" מייצגת כישלון של הרגולציה להתמודד עם הריכוזיות ויוקר המחיה.

גורם  חברתי: התוצאה היא שינוי התנהגותי (נדידת לקוחות לרשתות זולות), המכתיב לרשתות את האסטרטגיה הנדרשת.

הכתבה מדגימה כיצד ניתוח PEST מאפשר לזהות את האיומים (ירידת מכירות ברשתות היקרות) ואת ההזדמנויות (צמיחת מודל Discount והמותג הפרטי) הנגזרות משינויי סביבה אלה, ובכך מחבר בין התיאוריה לבין קבלת החלטות אסטרטגיות בעולם האמיתי.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
לאחר שלוש שנות התייקרויות חדות, רשתות המזון מתמודדות עם ירידה במכירות ועם הפסקת הנאמנות של לקוחות. ברבעון השלישי של 2025 ירדו מכירות הרשתות הציבוריות ב־3.3% בהשוואה לרבעון המקביל ב־2024. גם יחסי הכוחות משתנים ונתח השוק של שופרסל מתכווץ, כשהלקוחות נודדים לרשתות זולות יותר

# data[].attributes.attachment_link.title
הממשלה נטשה את שוק המזון, הציבור מצמצם כמויות ומחליף רשתות סופר | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
לאחר שלוש שנות התייקרויות חדות, רשתות המזון מתמודדות עם ירידה במכירות ועם הפסקת הנאמנות של לקוחות. ברבעון השלישי של 2025 ירדו מכירות הרשתות הציבוריות ב־3.3% בהשוואה לרבעון המקביל ב־2024. גם יחסי הכוחות משתנים ונתח השוק של שופרסל מתכווץ, כשהלקוחות נודדים לרשתות זולות יותר

# data[].attributes.body
הכתבה מתארת כיצד שוק הרכב בישראל מושפע ממדיניות ורגולציה, גם ברמה המקומית וגם בהקשר הבינלאומי. לצד החלטות של ממשלת ישראל בנוגע למיסוי ויבוא רכבים, מוזכרת גם האפשרות לשינויים במדיניות הסחר של ארה״ב תחת הנהגה פוליטית עתידית, כגון זו של טראמפ, שעשויים להשפיע בעקיפין על שוק הרכב בישראל. לכן הכתבה מראה כיצד גורמים פוליטיים, גם מחוץ לישראל, יכולים להשפיע על ענף מקומי.

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה מדגימה כיצד גורמים פוליטיים כמו רגולציה, מיסוי ומדיניות סחר משפיעים על שוק הרכב בישראל (כמו הההיבט הפוליטי במודל PEST)

# data[].attributes.attachment_link.title
מטויוטה ועד יונדאי: המפסידות הגדולות ממדיניות הרכב של טראמפ | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
הנשיא האמריקאי הודיע בשבוע שחלף על ביטול תוכניתו של קודמו בתפקיד ג‘ו ביידן לצמצום הדרגתי של השימוש ברכבים מונעים בדלק; היצרניות האמריקאיות פורד וג’ונרל מוטורס, שהתקשו להתמודד בשוק החשמלי, צפויות להרוויח מהמהלך; ומה לגבי טסלה?

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
מאקרו- השפעה ביטחונית כלכלית
מלחמת חרבות ברזל הובילה לסגירה של הרבה מקומות אוכל, וירידה בענף המסעדנות

# data[].attributes.attachment_link.title
″נמחקנו מהמפה”: המשבר בענף המסעדנות מתחיל רק עכשיו

# data[].attributes.attachment_link.description
כמעט שנתיים מפרוץ מלחמת חרבות ברזל, ונדמה שתקופת החסד של המסעדות הוותיקות תמה: ב-2024 הן היוו כמחצית מהסגירות, כשהצפון והמרכז נפגעו הכי קשה. ”לא יודעים מתי נתאושש, אנשים לא מבינים את המשמעות של זה”

# data[].attributes.headline
בכתבה ניתן לראות את אס

# data[].attributes.body
בכתבה ניתן לראות את אסטרטגיה השיווקית

# data[].attributes.custom_properties.8a3ihQvE
אלישבע אשתיקר 

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
בכתבה זאת ניתן לראות שגוגל התמקדה באופן בלעדי באסטרטגיית הרחבה וגידול אגרסיבית, שמטרתה לכבוש נתח שוק ולמנוע הידרדרות למסלול הצמצום. לפני ההשקה, עמד נתח השוק של ג'מיני על 5.7% בלבד, מיצוב שדרש תגובה נחרצת כדי להימנע מסגירת הקו. גוגל הגיבה בהשקת Gemini 3, הנחשבת ל"קפיצה מטורפת" ו"גדולה" מהקפיצות הקודמות במשחק. המהלך הטכנולוגי המרכזי הוא מודל התמונות המשודרג, "פרו בננה ננו", שתואר כ"רעידת אדמה" והוא "מנצח כל דבר אחר שיש בשוק". מודל זה יודע לבצע משימות ייחודיות כמו עריכת תמונות מורכבת ויצירת כיתוב איכותי בעברית. בנוסף לחידושים הטכנולוגיים, גוגל נוקטת באסטרטגיה שיווקית אגרסיבית הכוללת מבצע של שנה חינם לסטודנטים עבור מנוי Google AI Pro. מהלכים אלו הובילו לעלייה בנתח השוק של ג'מיני ל-15.1% תוך שנה, והוכיחו כי גוגל בחרה במסלול הגידול כדי לשנות את מאזן הכוחות בשוק.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
נתח השוק של ChatGPT הולך ויורד בהדרגה, כשמשתמשים רבים נוטשים אותו לטובת ג'מיני. מומחים מסבירים כי הוא אמנם חזק במשימות כמו יצירת תמונות או ניתוח טקסטים, אך לא מדובר בגיים צ'יינג'ר - ההרגל עדיין מנצח. ויש גם עצה פרקטית למי שמעוניין לעבור בין כלים

Gen AI Website Traffic Share, Key Takeaways:

→ Gemini 3 pushes Google's tool further, surpassing the 15% share benchmark.
→ Grok continues to grow following the release of 4.1.
→ DeepSeek drops back to 4.0% share.

🗓️ 12 Months Ago:
ChatGPT: 87.0%
Gemini: 5.7%... pic.twitter.com/hvKKmBh6XM
- Similarweb (@Similarweb) December 2, 2025

# data[].attributes.attachment_link.title
"ה-GPT שלי מעלה אבק": האם ג'מיני 3 הוא הקלף המנצח של גוגל? | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
נתח השוק של ChatGPT הולך ויורד בהדרגה, כשמשתמשים רבים נוטשים אותו לטובת ג'מיני. מומחים מסבירים כי הוא אמנם חזק במשימות כמו יצירת תמונות או ניתוח טקסטים, אך לא מדובר בגיים צ'יינג'ר - ההרגל עדיין מנצח. ויש גם עצה פרקטית למי שמעוניין לעבור בין כלים

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה מציגה את ניתוח הסביבה הפוליטית במודל המאקרו. השינוי בשוק נבע מהתערבות רגולטורית חיצונית - "חוק השווקים הדיגיטליים" (DMA) של האיחוד האירופי. החוק כפה על אפל לשנות את "כללי המשחק" ולהסיר את חסם הכניסה שהגן על הדפדפן שלה (ספארי). מבחינת השפעה, מדובר בהזדמנות ענקית לשחקנים הקטנים והעצמאיים כמו אופרה להתחרות בשוק, ומנגד זהו איום על ענקיות הטכנולוגיה כמו אפל וגוגל, שמאבדות את הכוח המונופוליסטי שלהן בפלטפורמה.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
חוק השווקים הדיגיטליים של האיחוד האירופי, שמחייב את אפל להציע למשתמשים בחירה בדפדפן ברירת המחדל, מאפשר לדפדפנים עצמאיים לצמוח במהירות חסרת תקדים בפלטפורמה שנשלטה היסטורית על ידי ספארי

שפרסמה החברה בסוף השבוע, ב-12 החודשים שהסתיימו באוקטובר 2024 (כאשר החוק היה בתוקף רק בשמונה מהם), מספר המשתמשים של אופרה על האייפון באירופה צמח ב-57%. ב-12 החודשים שהסתיימו באוקטובר 2025, המספר כבר זינק ב-88%. כתוצאה, האייפון הוא הפלטפורמה עם קצב הצמיחה המהיר ביותר של אופרה כיום. "הישג חשוב בפלטפורמה עם תחרותיות מוגבלת מבחינה היסטורית, ויסוד יציב לשנים לבוא", נמסר.

# data[].attributes.attachment_link.title
בזכות הרגולציה: הדפדפן העצמאי אופרה זינק תוך שנה ב-88% בקרב משתמשי אייפון באירופה | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
חוק השווקים הדיגיטליים של האיחוד האירופי, שמחייב את אפל להציע למשתמשים בחירה בדפדפן ברירת המחדל, מאפשר לדפדפנים עצמאיים לצמוח במהירות חסרת תקדים בפלטפורמה שנשלטה היסטורית על ידי ספארי

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
PEST – פקטור רגולטורי עם השפעה כלכלית

הכתבה עוסקת בהחלטה פוליטית- רגולטורית של משרד האוצר להעלות את תקרת הפטור ממע״מ על יבוא אישי מ־75 ל־150 דולר. זוהי דוגמה ברורה לרכיב ה-P במודל PEST - החלטה פוליטית רגולטורית - ההחלטה היא החלטה מדינית שהיא החלטה רגולטורית שתיהיה לה השפעה על הסביבה הכלכלית: ההחלטה מגבירה את כדאיות היבוא האישי, ירידת המחירים לצרכן, אך במקביל פגיעה צפויה ברווחיות ובעמידות של עסקים מקומיים, בחנויות קטנות וגדולות בתחומי האופנה, האלקטרוניקה וכו.. (תחומים שנמכרים בצורה רחבה באתרי מכר עולמיים). כלומר, השינוי הרגולטורי משנה את מאזן הכוחות הכלכלי בשוק כולו בצורה כלשהי.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
אדריאן פילוט

# data[].attributes.attachment_link.title
הפוך מהעולם: הגדלת הפטור ממע”מ על יבוא מחו”ל עלולה למוטט עסקים | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
המהלך של שר האוצר להכפיל את הפטור ממע״מ על יבוא מקוון ל־150 דולר סותר את המגמה העולמית, יקשה מאוד על עסקים ישראלים ויפגע בקופת המדינה. כדי לטפל באמת ביוקר המחיה צריך להתמודד עם חסמי תחרות ועוצמת מונופולים

# data[].attributes.headline
מודל פורטר- יישום בכתבה

# data[].attributes.subject
מודל פורטר- יישום בכתבה

# data[].attributes.custom_properties.8a3ihQvE
אלישבע אשתיקר 

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
 הכתבה נבחרה כיוון שהיא מדגימה את הצורך בשינוי האסטרטגיה הפנימית של הארגון (סביבת המיקרו) כדי להצליח בשיווק הדיגיטלי. המאמר קורא למותגים להפסיק להתמקד במדדי ביניים כמו קליקים וחשיפות, ולעבור למדידת תוצאות עסקיות אמיתיות המתרגמות לרווחיות. הליבה היא שינוי תפיסתי – התמקדות בהבנה עמוקה של מה מניע את הלקוח ופתרון "כאב אמיתי", ולא רק הצגת המוצר. יש חשיבות קריטית לניהול נכון של קמפיין הכולל התאמה של התוכן והמסרים לכל פלטפורמה ספציפית, תוך הימנעות ממסר שיווקי לא ממוקד שמקטין את אחוזי ההמרה. כדי להשיג זאת, מותגים יכולים לנצל נתונים המגיעים ממערכות השיווק בשילוב עם בינה מלאכותית (AI), מה שמאפשר להבין בצורה מדויקת יותר מיהו הלקוח האידיאלי ולהציע הצעות מותאמות אישית. הפן היישומי המרכזי הוא המעבר מבאנרים סטטיים לווידאו בקמפיינים, כיוון שווידאו יעיל יותר, מעביר מסר ברור, מעניק יתרון משמעותי ביצירת זכירות ורגשות, ומקודם על ידי האלגוריתמים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הוא כלי מתקדם להמרת טקסט לדיבור המבוסס על בינה מלאכותית, המאפשר יצירת קול טבעי ואנושי בעברית עם יכולת התאמת אינטונציה ורגשות. הכלי מתאים לקריינות, תוכן שיווקי, ומספק שליטה מלאה על אופן ההגייה והדגשים בקול.

- מערכת שיודעת לייצר שיר או ג'ינגל באיכות מפתיעה - גם בעברית, משורת טקסט.

Presentations.AI - פלטפורמה מבוססת בינה מלאכותית שמאפשרת ליצור מצגות מעוצבות ואפקטיביות תוך דקות, במקום שעות.

# data[].attributes.attachment_link.title
5 טעויות שמותגים עושים בשיווק דיגיטלי - וכיצד להימנע מהן | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
מודדים קליקים במקום מכירות? מתמקדים בבאנרים במקום בווידאו? מנכ"ל סוכנות הדיגיטל Alios מסביר איך להפסיק לבזבז תקציבי פרסום על קמפיינים לא אפקטיביים

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה מתארת תהליכים כלכליים, רגולטוריים וגיאו-פוליטיים שמשפיעים על כל אחד מהכוחות הללו:
1. עוצמת התחרות בענף
הכתבה מדגישה את הגידול במספר השחקנים בשוק ההון – חברות ציבוריות, משקיעים פרטיים ומוסדיים – מה שמוביל לתחרות מוגברת על משאבים, השקעות ותשומת לב ציבורית.
2. איום מצד שחקנים חדשים
הנורמליזציה עם מדינות ערביות והרחבת שיתופי פעולה אזוריים פותחים את השוק לשחקנים חדשים, כולל חברות זרות, שמאיימים על החברות המקומיות.
3. כוח המיקוח של הלקוחות
המשקיעים הופכים מתוחכמים יותר ודורשים יותר שקיפות, אחריות חברתית (ESG), ותשואות גבוהות – מה שמחייב את החברות להתאים את האסטרטגיה שלהן.
4. כוח המיקוח של הספקים
החברות תלויות בגורמים רגולטוריים, בנקים, ובספקי שירותים פיננסיים – מה שמעניק לספקים כוח השפעה על תנאי הפעולה של החברות.
5. איום מצד מוצרים תחליפיים
השקעות אלטרנטיביות כמו נדל"ן, קריפטו או שווקים גלובליים מהווים תחליף לשוק ההון המקומי, ומאלצים את החברות להציע ערך מוסף. 
הכתבה מסבירה כיצד השינויים בזירה הכלכלית והפוליטית משפיעים על ההתנהלות של חברות בישראל. היא מדגישה את החשיבות של הבנת הסביבה העסקית הקרובה – כלומר סביבת המיקרו – כדי להתמודד עם תחרות, לזהות הזדמנויות, ולהתאים את האסטרטגיה העסקית והשיווקית.

# data[].attributes.attachment_link.title
על קו הזינוק: המציאות הכלכלית החדשה של ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
הסכם מתהווה עם סעודיה, סיום הלחימה מול איראן והתעוררות כלכלית במגזרים מרכזיים מציבים את ישראל ואת כלכלתה בנקודה יוצאת דופן | טור דעה

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
 הכתבה מדברת על שיעור המע"מ שעלה ל18% ובכך משפיע על תחום הנדל"ן, המדינה משנה מיסוי (מע"מ על הדירות), “מס רכישה” גבוה למשקיעים, ביטול הקלות בנייה. כל אלה הם החלטות מדיניות שמגיעות מהממשל, ולכן זה חלק מהכוח הפוליטי שמשפיע על ענף הנדל"ן והשיווק בו. 
בפן הכלכלי- העלאת מסים, התייקרות בנייה, עלויות של חומרי גלם ועובדים, כל זה גורם כלכלי מאקרו שמשפיע על היצע הבנייה ועל הביקוש לדירות.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
השנה החדשה נפתחה בסדרה של גזרות בעלות השפעה מיידית על שוק הנדל"ן: שיעור המע"מ עלה ל-18%, מס הרכישה למשקיעים נותר על 8%, הקלות הבנייה בוטלו ומיסים שונים הוחמרו או הוקפאו. אנשי המקצוע מצביעים על ההשלכות החמורות על הענף, שכבר נתון במלחמת קיום. אילו פתרונות הם מציעים?

# data[].attributes.attachment_link.title
מכה נוספת לענף במשבר? "הישראלים לא מוותרים על חלום הדירה"

# data[].attributes.attachment_link.description
השנה החדשה נפתחה בסדרה של גזרות בעלות השפעה מיידית על שוק הנדל"ן: שיעור המע"מ עלה ל-18%, מס הרכישה למשקיעים נותר על 8%, הקלות הבנייה בוטלו ומיסים שונים הוחמרו או הוקפאו. אנשי המקצוע מצביעים על ההשלכות החמורות על הענף, שכבר נתון במלחמת קיום. אילו פתרונות הם מציעים?

# data[].attributes.headline
השפעות המאקרו (pest) - יהונתן כהן צמח

# data[].attributes.subject
השפעות המאקרו (pest) - יהונתן כהן צמח

# data[].attributes.custom_properties.8a3ihQvE
יהונתן כהן צמח

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
בכתבה שבחרתי בא לידי ביטוי סביבת המאקרו של תעשיית המשקאות, ביטול מס הסוכר הוא שינוי רגולטורי שמגיע מהדרג הפוליטי ומשנה את תנאי השוק באופן מיידי. ההחלטה הזו משפיעה לא רק על הממשלה אלא גם על חברות המשקאות ועל הצרכנים, ולכן היא דוגמה לאירוע מאקרו שמערער את היציבות בשוק. מבחינה כלכלית, המס יצר בעבר ירידה בצריכת משקאות ממותקים, והביטול שלו משנה שוב את דפוסי הביקוש וגם גורם לאובדן הכנסות למדינה. מבחינה חברתית, הכתבה מראה שהמס השפיע על הרגלי הצריכה ועל המודעות לבריאות, ולכן הביטול שלו מעורר ביקורת מצד מומחי בריאות וציבור רחב. בנוסף, קיימת גם השפעה טכנולוגית, שכן שינויי רגולציה כאלה מניעים יצרנים לפתח מוצרים מופחתי סוכר או להשתמש בטכנולוגיות ייצור חדשות כדי להתאים את עצמם לסביבה משתנה. הכתבה ממחישה איך החלטה אחת ברמת מאקרו -ביטול מס  יוצרת השפעה רחבה על המערכת כולה: על הפוליטיקה, הכלכלה, ההתנהגות החברתית ואף על החדשנות בתעשייה.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
אדריאן פילוט

# data[].attributes.attachment_link.title
משרד הבריאות: מס הסוכר השפיע על הרגלי הצריכה – גם לאחר ביטולו | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
לפי מחקר משרד הבריאות, העלאה של לפחות 17% במחירי המשקאות בעקבות המס הובילה לירידה מובהקת במכירות ביותר ממחצית מהמוצרים שנבדקו. בממוצע, מכירות משקאות עם סוכר ירדו ב־24% ודיאט ב־30%. גם לאחר ביטול המס – הצריכה נותרה נמוכה לעומת התקופה שלפניו

# data[].attributes.headline
האם זה טוב למכור אייפון 17 בחנויות מכולת?

# data[].attributes.subject
האם זה טוב למכור אייפון 17 בחנויות מכולת?

# data[].attributes.body
גישה לא שגרתית למשיכת לקוחות

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
המאמר מדגים אסטרטגיה לא שגרתית למשיכת לקוחות ובניית מודעות למותג.

# data[].attributes.attachment_link.title
ביצים, חלב ואייפון: הסיבות לכך שרשתות המזון מוכרות סמארטפונים

# data[].attributes.headline
מודל מאקרו: כניסת NYX לשוק הישראלי והשפעתה הכלכלית

# data[].attributes.subject
מודל מאקרו: כניסת NYX לשוק הישראלי והשפעתה הכלכלית

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה הזו מסבירה איך כניסת מותג האיפור NYX לישראל משנה את התחרות בשוק המקומי. מדובר בגורם במאקרו- החברות המקומיות לא יכולות לשלוט על כניסת מותג בינלאומי, אך היא משפיעה ישירות על החברות הקיימות ועל התנהגות הצרכנים. לפי הכתבה, המחירים של מוצרי NYX בארץ גבוהים ביחס לחו״ל, ולכן מותגים מקומיים צריכים להתאים את האסטרטגיה השיווקית שלהם, למשל עם מבצעים או התאמת מחירים, כדי להתמודד עם התחרות החדשה. הכתבה ממחישה את הסביבה הכלכלית, כי היא מראה כיצד גורם חיצוני משפיע על כוחות השוק, על יכולת הקנייה של הצרכנים ועל ההחלטות הכלכליות של החברות המקומיות.

# data[].attributes.attachment_link.title
מותג האיפור NYX החל להימכר בארץ

# data[].attributes.attachment_link.description
מותג האיפור המקצועי, החביב על צעירות, יימכר ברשתות הפארם וחנויות פרטיות. על אף שהוא ידוע במחיריו הנגישים, מסתמן שהוא יימכר במחירים גבוהים יותר

# data[].attributes.headline
מיישרת קו עם המגמה העולמית: תנובה מאגדת את כל תחליפי החלב תחת מותג חדש

# data[].attributes.subject
מיישרת קו עם המגמה העולמית: תנובה מאגדת את כל תחליפי החלב תחת מותג חדש

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
תנובה מאחדת את כל תחליפי החלב תחת מותג אחד כדי להתאים למגמה העולמית של מוצרים מהצומח. זה מהלך שיווקי שמטרתו:

לחזק את המותג בתחום הצמחי
ליצור זהות ברורה ומוכרת
לרכז את השיווק סביב מותג אחד חזק
זהו דוגמה לאסטרטגיה שיווקית שמותאמת לשינויים בשוק ולצרכים של הצרכנים.

# data[].attributes.attachment_link.title
העולם החדש: תנובה מאגדת את תחליפי החלב תחת מותג חדש | בלעדי

# data[].attributes.headline
טיקטוק , בין הרשתות הח

# data[].attributes.body
טיקטוק , בין הרשתות החברתיות הכי בולטות בבעלות סינית .הממשל האמריקאי נזהר.

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה מדברת על איסור טיקטוק בארה"ב בעקבות חששות בנוגע לביטחון לאומי וחירויות אזרח. 
וכאן בא לידי ביטוי השפעה פוליטית ברמת המאקרו.
הפוליטיקה מתערבת באיסור השימוש באפליקציה שמגביל את הפעילות השיווקית.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
The Henry M. Jackson School of International Studies

# data[].attributes.attachment_link.title
U.S. TikTok Ban: National Security and Civil Liberties Concerns - The Henry M. Jackson School of International Studies

# data[].attributes.attachment_link.description
TikTok’s video-sharing app has become the epicenter of a growing American debate over the boundaries of civil liberties and the imperatives of national security in the digital age. With over

# data[].attributes.headline
S&P העלתה את תחזית הדירוג של ישראל ל"יציבה" בעקבות הפסקת האש

# data[].attributes.subject
S&P העלתה את תחזית הדירוג של ישראל ל"יציבה" בעקבות הפסקת האש

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
המאמר בוחן את השפעתם של גורמים פוליטיים וכלכליים על הכלכלה הישראלית. הפסקת האש בעזה הובילה לשדרוג תחזית הדירוג של ישראל מ"שלילי" ל"יציב" על ידי S&P.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
אדריאן פילוט

# data[].attributes.attachment_link.title
S&P העלתה את תחזית הדירוג של ישראל ל”יציבה” בעקבות הפסקת האש בעזה | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
הסוכנות הותירה את דירוג האשראי על רמה A, אך שיפרה את התחזית בזכות ”הפחתת הסיכון למלחמה אזורית”. בחברה מציינים לחיוב את סקטור ההייטק שמביא כניסה מאסיבית של מט”ח. S&P צופה צמיחה של 5% ב-2026 וגרעון של פחות מ-5%, אך מזהירה: המצב הביטחוני עדיין שברירי

# data[].attributes.custom_properties.8a3ihQvE
יעל אלבז צינר

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
בכתבה מוצג כיצד רפורמה חדשה (סביבת המאקו- גורם פוליטי) עלולה לפגוע בפעילות ובביקוש של מוצרי חלב מרפתות קטנות. 
הרפורמה בעצם יוצרת חסמי כניסה נמוכים יותר לשוק ייצור מוצרי החלב לישראל ובכך לאפשר ללקוחות הענף לבחור בין יותר ספקים בענף. 
אך, העיקר בנושא זה שהרפורמה מביאה איתה הקטנה משמעותית של כוח המיקוח של הספקים ובעצם מקטינה עוד יותר את כוחן של כ-500 רפתות קטנות אשר עד עכשיו היו בעלות כוח משמעותי בשוק. כעת, עם פתיחתו של השוק לספקים נוספים אשר גדולים יותר ובעלי הספק עבודה גדול מאלו, כוחן של הרפתות והרשתות המסתמכות עליהן יורד ונוצרת תחרות כמעט בלתי אפשרית עבורן מה ששם אותן במצב הישרדות קשה בשוק.
מצב זה מעמיד את הרפתות הקטנות במציאות קשה אשר דורשת מהן לשנות את המהלך והדרך השיווקית שלהן על מנת כן למצוא קיצד הם עדיין משמעותיים ונזקקים בשוק הישראלי (לדוגמא: לשים תווית אשר מראה כי החלב נעשה על ידי רפתות קטנות בקיבוצי הארץ- תוך עבודה שיווקית בנושא החשיבות של רפתות אלו).  

# data[].attributes.body
בינה מלאכותית משנה את כללי המשחק- מה יעשו רשתות האופנה?

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
הכתבה מדגימה את השפעת הטכנולוגיה (מאקרו) על עולם השיווק והצרכנות, ישנו איום של תחלופה, אנשים כבר לא צריכים ללכת לחנויות, אלא יכולים לעשות שופינג מהבית.
החנויות יצטרכו להתמודד עם החרות החדשה ולנסות לייעל את עצמן ולהילחם על מקומן (בעתיד)
מדובר בהשפעה מאקרו שאין לרשתות דרך לשלוט בה.

# data[].attributes.attachment_link.title
עידן הקניות עם סוכני AI כבר כאן, ו-Google הופך לשותף עוד יותר חכם במסע אל הרכישה

# data[].attributes.attachment_link.description
בינה מלאכותית משנה את חוויית הקנייה: ו-Google לא רק מציג תוצאות, אלא הופך לשותף מתוחכם שמבין כוונות, ממליץ על מוצרים ומלווה עד לרכישה, בארה״ב סוכני AI מודדים לנו בגדים ומבצעים עסקאות בשמנו. ”אנחנו כבר לא במשחק של הצגת מודעה בזמן הנכון, אלא בניסיון להבין את הכוונה המלאה של הלקוח הפוטנציאלי”, מסבירה רוני לוי, ראש תחום איקומרס וריטייל ב-Google ישראל

# data[].attributes.headline
השפעה פוליטית וכלכלית על חברות הקמעונאות 

# data[].attributes.subject
השפעה פוליטית וכלכלית על חברות הקמעונאות 

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
בחרתי בכתבה כי היא מראה את העלייה שהייתה בהכנסות של רשתות הקמעונאות בעקבות המלחמה, שאלו שינויים פוליטיים שמובילים לשינויים כלכליים, אבל גם מדברת על מה שיכול לקרות עכשיו כשהמצב הביטחוני בארץ יותר רגוע וסוג של חזרנו לשגרה.

# data[].attributes.attachment_link.title
אחרי שהרוויחו עלינו בגדול, הקמעונאים חוששים מהאתגרים שאחרי המלחמה

# data[].attributes.attachment_link.description
למרות חשש מירידה בצריכה עם חזרת הטיסות לחו”ל וסיום תשלומי המילואים, רשתות השיווק ממשיכות ‏בתוכניות הפיתוח. איתן יוחננוף: ”נפתח עוד 20 חנויות בנוסף ל-50 הקיימות. כשחקנים מובילים אנחנו ‏לוקחים על עצמנו להניע את השוק בתקופות קשות”‏

# data[].attributes.headline
אי וודאות חקיקתית משפיעה כלכלית 

# data[].attributes.subject
אי וודאות חקיקתית משפיעה כלכלית 

# data[].attributes.body
בחרתי בכתבה כי היא מראה

הקשר מאקרו שיווקי פוליטי, הרגולציה ומערכת המשפט יוצרים את "כללי המשחק" שבמסגרתם חברות מפתחות ומשווקות מוצרים ומחליטות היכן להשקיע.

ולכן לפי הכתבה ההאטה ברווחים של חברות ישראליות שנרשמה ב-2023 היא ״תולדה של הרפורמה המשפטית" וכי היא יצרה "אי ודאות מקומית".

ההמחשה הכלכלית: הירידה בהשקעות בחברות הייטק ישראליות הייתה גבוהה יותר מהירידה המקבילה באירופה ובארה"ב. המשמעות היא שהגורם הפוליטי המקומי החליש את יכולת ההייטק הישראלי (מנוע צמיחה לאומי) להתחרות על הון ומשאבים בשוק הגלובלי.

הפן היישומי של חברות היא להפחית סיכונים ומשווקות וודאות על ידי שינוי מבני באסטרטגיית הפעולה והשיווק שלהן

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
השפעה פוליטית ברמת המאקרו גורמת לאי וודאות על הכלכלה בארץ ובחברות ההיטק בפרט ומדגימה את אלמנט הפוליטי (p) במודל ה-PEST 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
שירות כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.title
הכלכלנית הראשית: ”ההשלכות של הרפורמה המשפטית - הן רק הניצנים של מה שעתיד לבוא” | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
לדברי שירה גרינברג בכנס השנתי של מכון אהרן למדיניות כלכלית באוניברסיטת רייכמן: ”ההאטה במשק הישראלי היא תולדה של הרפורמה המשפטית”. גרינברג הוסיפה כי ההשפעה העתידית בעקבות המהפכה המשפטית יכולה להיות קשה מאוד לכלכלה הישראלית

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
מדיניות המוצרים קובעת שפירות וירקות ישמשו כפיתיון זול בחגים כדי למשוך אותך לחנות, ואז המחירים יזנקו לאחר מכן כדי להשלים את הרווח האבוד – זוהי אסטרטגיית תמחור דיפרנציאלי חכמה וצינית

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ד”ר חזי גור מזרחי

# data[].attributes.attachment_link.title
241% הפרש: התרגיל של שופרסל דיל בשוק הפירות והירקות

# data[].attributes.attachment_link.description
בדיקה חדשה מגלה כי מחירי הפירות הטריים זינקו באוקטובר ביותר מ־13% בממוצע, עם פערים של עד 241% בין רשתות. אחרי מבצעי החגים - השוק חוזר לשגרה הישנה של התייקרויות חדות וחוסר פיקוח

# data[].attributes.headline
השפעת סביבה חברתית-תרב

# data[].attributes.body
השפעת סביבה חברתית-תרבותית - שינוי הרגלי רכישה

# data[].attributes.custom_properties.tt8TZdu0
דוג' מעניינת של השפעת סביבה חברתית-תרבותית, שינוי הרגלי רכישה הובילו לאיבוד נתח שוק

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
דניאל אדלסון, ניו יורק

# data[].attributes.attachment_link.title
″מעולם המצב לא היה כזה גרוע”: נפילת פפסיקו וההשפעות האפשריות על ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
יצרנית פפסי חווה משבר דרמטי עם ירידה משמעותית במכירות בעקבות שינויי הרגלי צריכה בקרב הציבור האמריקני. אליוט, אחת מקרנות הגידור הגדולות בעולם, רכשה מניות שלה ב-4 מיליארד דולר וקוראת לבצע מהפכה בחברה, שעלולה להשפיע לרעה גם על סודהסטרים הישראלית שאותה רכשה בעבר

# data[].attributes.headline
מיקרו ומאקרו - למה טסלה מתקשה למכור מכוניות?

# data[].attributes.subject
מיקרו ומאקרו - למה טסלה מתקשה למכור מכוניות?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בשבוע שעבר פרסמה טסלה ישראל מכוניות למכירה ישר מהמלאי, כלומר מכוניות טסלה חדשות בשיטת "שלם וקח". המכוניות שטסלה ישראל מציעה הן כולן מדגמי טסלה 3 ברמות גימור שונות ומגוונות, כולן עם פחות מ-50 ק"מ על השעון וכולן באספקה מיידית.

כיצד זה קרה? אפשרות אחת היא הזמנות יתר - טסלה פשוט הזמינה יותר מדי מכוניות. כיום בשוק המכוניות החשמליות קשה מאוד למצוא מקרים של הזמנות יתר - יצרני הרכב סובלים כיום ממחסור בכל דבר אפשרי, ממתכות ועד חומרים לחוטי חשמל. שערי הדולר ועלויות השינוע הימי הופכות את יבואה של כל מכונית לכאב ראש. לכן מדובר באפשרות פחות סבירה.

אפשרות נוספת היא ביטולים של לקוחות, בין אם מדובר בביטולים של מוסדיים או של לקוחות פרטיים שנבהלו מעליית הריבית. נכון לשעת פרסום הידיעה טסלה ישראל לא הגיבה לפניות "כלכליסט", כך שלא ניתן לדעת אם זו אכן הסיבה, אבל עם העובדות קשה להתווכח - עשרות מכוניות טסלה, הלהיט של 2021, עומדות במלאי של היבואנית וממתינות לקונה.

# data[].attributes.attachment_link.title
הטרנד דועך: בטסלה ישראל מתקשים למכור מכוניות - אפילו ב"שלם וקח" | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
בשבוע האחרון פרסמה טסלה ישראל 30 מכוניות למכירה ישר מהמלאי, אולם המכוניות הללו עדיין עומדות למכירה באתר - בתוספת 20 נוספות. לאור התגברות התחרות בשוק החשמליות והשתוללות המחירים של טסלה - זה לא כל-כך מפתיע שהטרנד של 2021 הוא כבר לא הטרנד של 2022

# data[].attributes.headline
מיקרו - תחרות 

# data[].attributes.subject
מיקרו - תחרות 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ר

חובותיה המשתפצים של העיר היקרה בעולם נהפכו לסופרמרקט אחד גדול. לאן שלא תלך ולאן שלא תפנה במרכז תל אביב, תיתקל בסופר פתוח שאפשר לקנות בו כמעט הכל, ובכל רגע. ה"עיר ללא הפסקה" סגורה כמעט לגמרי בשעות הקטנות של הלילה: רוב בתי הקפה, המועדונים והברים ננעלים עד חצות, הרחובות שוממים, אבל הסופרים מזמינים. הם ריקים בלילות, אין קונים, עובד או שניים מנקרים על הקופה, רובם ממוצא אתיופי או ערבי, אבל החנות פתוחה, 24/7, בכל פינה, בלוק אחרי בלוק.

כדי להבין את ממדי הטירוף של מגפת הסופרים צריך לערוך סיור וירטואלי קצר במרכז העיר. הנה כמה דוגמאות: בצומת מוגרבי ההיסטורי, במפגש של הרחובות אלנבי, בן יהודה ופינסקר, סניף ענק של טיב טעם צופה אל מעבר לכביש, אל סניפים צמודים של am:pm (או כמו שהתל־אביבים קוראים לו - אמפם) וסופר יודה. אם ממשיכים הלאה באלנבי נתקלים בסניף גדול נוסף של אמפם, ואז, במקום לפנות לשוק הכרמל, שמציע ממש הכל, יורדים לקינג ג'ורג' אל טיב טעם, עוד אמפם, עוד סופר יודה. בתוך דיזנגוף סנטר מסתתר סניף עצום בגודלו של מגה, אבל אנחנו נישאר בקינג ג'ורג' כדי לגלות סניף של שופרסל, בצמוד למעדניית ענק של שפע טעמים. לא נספור מעדניות הפעם, גם לא את הירקנים שעוד ועוד מהם נפתחים בעיר (אפילו יותר מסניפים של רשתות פארם, עוד ענף שדוגל בחנויות סמוכות), ולא את הפיצוציות המשודרגות שנהפכו לחנויות נוחות עם מבחר מוצרים מגוון, וגם את החנויות ברחובות הקטנים, בין אם הן מכולות ישנות או סניפים של רשתות. נישאר על הצירים המרכזיים.

אז עוד קצת על קינג ג'ורג' - שוב אמפם, ולידו מלכה מרקט, מכולת ותיקה ששודרגה, ואז לכיכר רבין, עוד זירה של מאבק אימתנים עם סניפים סמוכים של ניצת הדובדבן, טיב טעם, 7to7 (שהחליף את סופר יודה שפעל ממש מול הכיכר), עדן טבע, טבע קסטל וסופר יודה (שלא ויתר על השכונה וקנה אחיזה בבניין הסמוך לגן העיר). וכך זה נמשך: בבן יהודה־שלום עליכם תוכלו לבחור בין סניפים סמוכים של אמפם, יודה ורמי לוי, למטה באלנבי תמצאו סניף של ויקטורי צמוד לאמפם, באזור הסינמטק תמצאו, במרחק דקה־שתיים הליכה זה מזה, שלושה סניפים של אמפם לצד סניפים של ויקטורי, טיב טעם ושמות פחות מוכרים כגון סופר העיר, מצליח בעיר ואקסטרה מרקט. צפונה יותר תוכלו להזדנגף בין שלל סופרים לאורך הרחוב, כשאתר הקרב המרכזי נמצא בסמוך לארלוזורוב, עם ניצת הדובדבן, ויקטורי, סופר יודה, טיב טעם, אמפם ואלמה מרקט.

תקצר היריעה מלפרט את מהומת הסופרים התל־אביבית במלואה, והיא גולשת מהאזור שנסקר כאן ובמפה צפונה ודרומה, מערבה ומזרחה, גם לרחובות צרים יותר. תל אביב חלמה להיות ניו יורק, אבל כרגע היא בעיקר תמנון קמעונאי משוכפל שוב ושוב של גבינה צהובה ובירה וסיגריות ונייר טואלט ומטען לנייד, שלא ברור כיצד יצליח להתקיים למשך זמן.

קובי כהן, סופר יודה: "בשנתיים האחרונות השוק מוצף בצורה מטורפת. כל בר־דעת מבין שאם באזור מסוים בתל אביב היו לפני שנתיים ארבעה סופרים והיום יש שמונה, משהו פה השתבש. האוכלוסייה לא הוכפלה באופן שיצדיק הכפלה של מספר הסופרים"

בטח שיש קניבליזציה, אבל אנחנו לא עוצרים

"תראה מה נהיה עם דיזנגוף", מגחך ידיד שגר שם כשאני שואל איפה הוא מעדיף לקנות מתוך שלל האפשרויות. "פעם היו פה בתי קפה וברים, בזמן האחרון נפתחים רק סופרים. אולי זה מעיד על מצבם הכלכלי של הרבה תל־אביבים שלא עובדים בהייטק - שכר הדירה שוחק אותם ואין להם כסף לשבת במסעדות או בברים, שהמחירים בהם קפצו, אז הם יורדים לסופר וקונים שישיית בירות הביתה".

כמעט בכל ביקור שלי בסופרים ברחוב התקשיתי למצוא קונים. בשעת בוקר מוקדמת, בשעת בוקר מאוחרת - ריק. רק בשעות הערב היתה תנועה של קונים, דלילה למדי. שלטי המבצעים בסופר יודה הציעו שתי שישיות בירה ב־62 שקל, אמפם מכרה שישייה ב־30, אלמה מרקט שברה את השוק עם שישיית בירה ישראלית ב־20. התפתיתי פנימה.

מנהל הסניף מספר שבעבר ניהל את נון סטופ מרקט בדיזנגוף 100, אבל אחרי שהסניף נמכר לסופר יודה השנה, הוא עבר לאלמה. אני שואל אם הוא מצליח להבדיל בין כל הרשתות בעצמו, והוא מיד פוצח בנאום נלהב על כך שהמחירים באלמה הרבה יותר זולים כי הבעלים רוצה לחדור לשוק ולתת פייט לאמפם.

בפרספקטיבה רחבה יותר, מתנהל כאן משחק כיסאות עם הימורים על מי ייפול ראשון, והסכומים גדלים והולכים. אלמה מרקט, למשל, שייכת לליאור קמחזי, שכבר עשה אקזיט כשמכר את רשת הקמעונאות סיטי מרקט לסונול בשנה שעברה תמורת 35 מיליון שקל. סונול שייכת לדודי ויסמן, שבעבר שלט במגה ולפני כעשור וחצי גם קנה את אמפם בסכום אסטרונומי של 143 מיליון שקל, רק כדי לחזות בחלוף הזמן בקריסת אימפריית הסופרים הרחבה שבנה. אמפם צלחה את זה, היא שולטת כיום בעיר עם 40 סניפים, ועכשיו גם ויסמן חוזר עם הקמעונאות של סונול.

אחרי האקזיט עם סיטי מרקט, קמחזי מיהר להקים את אלמה, שכיום יש לה שמונה סניפים. כמו מקימי אמפם, האחים רן וגל בלינקס וגיא אדרי, גם הוא התחיל עם פיצוצייה שהפך לסופר. בתעשייה אומרים שהוא מכוון לאקזיט נוסף, ולכן בחר לוקיישנים מבוקשים, בין הרגליים של השחקנים הגדולים.

אבל אפילו קמחזי מודה שהשוק מוצף. "הבעיה הגדולה כרגע היא מחירי השכירויות בכל הארץ. בעלי הנכסים דורשים מחירים מופרזים".
אתה לא פוחד מקניבליזציה?
"תהיה קניבליזציה. נכנסו לענף הרבה אנשים שהם לא מהמקצוע, ואנחנו רואים את הריקושטים: הלא־מקצוענים פושטים רגל. בשוק יישארו השחקנים החזקים, מי שקטן לא יצליח".

את עצמו, מן הסתם, הוא סופר בחזקים. השוק מוצף, אבל הוא מתכנן כבר עוד כמה סניפים, בתל אביב וגם ברמת גן.

גם יהודה גואטה התחיל עם סופר קטן, שפתח ברחוב ריינס ב־1995, וסיים עם אקזיט ענקי. בפברואר 2021 הוא מכר את סופר יודה, על 16 סניפיה בתל אביב, לחברת פז, במחיר שהדהים רבים בענף: 170 מיליון שקל. בהשאלה מעולם ההייטק, יודה היה הסטארט־אפ שנהפך ליוניקורן, ובעקבותיו היזמים נהרו לתחום.

מנכ"ל סופר יודה, קובי כהן, שניהל את הרשת גם כשהיתה שייכת לגואטה, מבין גם הוא שהעניינים יצאו מכלל שליטה. "בשנתיים האחרונות השוק מוצף בצורה מטורפת", הוא אומר, ממרומי 18 הסניפים שלו, מהם 15 בתל אביב. "כל בר־דעת מבין שאם באזור מסוים בתל אביב היו לפני שנתיים ארבעה סופרים והיום יש שמונה, משהו פה השתבש. אמנם נוספו תמ"אות ודירות חדשות, אבל האוכלוסייה לא הוכפלה באופן שיצדיק הכפלה של מספר הסופרים".

במלחמה על לקוחות ועובדים, צריך לדבר תל־אביבית

אם קיימת הסכמה לגבי רוויה בשוק, איך זה שעדיין מושקעים בו מיליונים רבים? התשובה, במידה רבה, היא הקורונה, ובעיקר הבום הקמעונאי הגדול שיצרה המגפה. בשנתיים שבהן הישראלים היו כלואים בבתיהם לסירוגין והמסעדות היו סגורות ימים רבים, כל הקמעונאים - מהמכולת השכונתית עד רשתות הענק - הרוויחו בגדול. כשבמקביל התרחש זינוק בהייטק וצעירים תל־אביבים נהנו מרווחה שלא ידעו קודם, קל להבין מדוע הנהירה לסופרים התעצמה.

"זה התחיל באופן מינורי לפני הקורונה, ואחרי ההצלחה של הענף בתקופת המגפה משקיעים הגיעו למסקנה שמזון זה ה־ביזנס, וכולם מסתערים", מאשר כהן. "זה פותח מעליו, ההוא פותח מתחתיו, אבל לשוק בסופו של דבר יש קיבולת מסוימת. מי שאומר שאין קיבולת מדבר על משהו דמיוני".
איך נראית התחרות?
"קיצונית. לא רק ברמה של מאבק על לקוחות, אלא גם על עובדים. היום אתה צריך לשלם לעובדים משכורת הרבה יותר גבוהה, אחרת הם יברחו למתחרים. משהו כאן הולך ומשתבש. ואל תשכח שהעיר כולה נמצאת בשיפוצים ובנייה, ומספר המבקרים ירד. אם מישהו חולם שהוא הולך לעשות פה בוננזה, זה לא יקרה. צריך הרבה מאוד כוחות כדי לשרוד, ומתח הרווחים יורד. כשאתה רואה את המחירים של ויקטורי ורמי לוי, שאצלם זה מגיע למלחמה מטורפת, אני לא יודע איפה שורת הרווח".

רמי לוי, מצדו, לא מבין על מה אני מדבר. "מה זאת אומרת, אנחנו פתחנו בעיר כדי להרוויח", הוא אומר. "אנחנו פועלים מצוין בכל מקום שפתחנו. אחרים חוששים מאיתנו בגלל פער המחירים, כי אל תשכח, מדובר במחירי רמי לוי".

כשאני שואל את אייל רביד, בעלי ומנכ"ל ויקטורי, על התחרות מול רמי לוי, הוא מעליב בחזרה ועונה שרמי לוי לא רלבנטי למתחרים אורבניים, ובמילותיו: "רשת רמי לוי בשכונה לא מהווה תחרות בתל אביב. הוא לא מדבר תל־אביבית".
מה זה אומר?
"יש שפה תל־אביבית שאם אתה לא מכיר קשה להסביר. כרגע אנחנו מדברים אותה, וגם אמפם וסופר יודה, ומי שלא מדבר אותה לא במשחק. תיכנס לסניפים של רמי לוי ואז תיכנס לסניפים החדשים של ויקטורי, ותבין".

נכנסתי. רמי לוי שומר גם בתוך העיר על ה"רמי לוי סטייל": פחות עיצוב, יותר סחורה. סניפי ויקטורי דומים יותר לאלה של יודה וטיב טעם: תאורה רכה מתכווננת, קירות קרמיקה שנותנים תחושה של מעדנייה, מדפים כהים. הצבע השחור שולט בסופרים של תל אביב סוף 2022, אולי הומאז' ציני לפינגווין עליו השלום.

גם כהן מסופר יודה בטוח ש"אין לי תחרות", וגם הוא מפציר שאכנס לסניפים שלו, "ותראה מה אני מציע ומה אחרים. איפה שאני פותח, הגזרה מושבתת".
עד כדי כך? גם באלנבי, כשפתחת ליד האמפם?
"איפה שאני פותח, אצל המתחרים יש רק זבובים בסניפים. הם רועדים ממני".
במה אתה טוב מהם?
"המחירים אצלי נמוכים ב־10%-15%, הסחורה איכותית יותר ב־30%, והפער בין הנראות של הסניפים הוא בל ישוער".
אבל למה צריך כמות כזאת גדולה של סניפים?
"כי אני באתי לנצח. באלנבי השלישייה שסביבי לא עובדת כבר, וככה בכל מקום שבו אני נמצא. תראה, התל־אביבי הממוצע מבחינתי זה אדם בן 35-20, שמוכן להתרחק ברגל מקסימום 150 מטר מהבית שלו - והוא מחפש מחיר נמוך. כשאצלי קילו עגבניות עולה 4.90 ואצל המתחרים 10.90, למה שיקנה ממול? אני בא אליו עם המחיר של הדיסקאונט לעיר".

חגי שלום, טיב טעם: "אין לזה סיכוי לשרוד כשכל 100 מטר יש סופר. זה בא לידי ביטוי ברווחים ובמכירות. אנחנו משתדלים לא להגיע להפסד, ועבורנו כישלון בעיר זה לא איום מוחשי על החברה, אבל לרשתות שהן עירוניות יהיה קשה מאוד לשרוד"

ליאור יוגב בסניף אמפם באלנבי. "אנחנו אוהבים תחרות, אנחנו פועלים להיות יותר חדשנים, לאתגר את עצמנו, לתת ערכים נוספים". צילום: יובל חן

חלומות חדשנות כמו בהייטק, סניפים סגורים כמו במציאות

בעלי הסופרים של העידן הנוכחי מלאים ביטחון עצמי שאינו נופל מזה של יזמי סייבר או פינטק. הם אפילו משתמשים בקלישאות דומות, מהסוג שמופיע במצגות לקרנות הון סיכון. "אנחנו אוהבים תחרות, היא עושה אותנו טובים יותר", אומר לי מנכ"ל אמפם ליאור יוגב. "אנחנו גם פועלים להיות יותר חדשנים, לאתגר את עצמנו. פתחנו לאחרונה מיזם שנקרא פיקס, של אוכל ממסעדות שאפשר להשיג רק בסניפים שלנו. יש לנו הסכם עם רידיפיין מיט (Redefine Meat, חברה שמייצרת תחליפי בשר) לבלעדיות, ויש גם מיזם של החלפת טלפונים משומשים. אנחנו פועלים לתת ערכים נוספים".
מנכ"לים של רשתות סופרים אחרות אומרים שתל אביב הגיעה לרוויה.
"אנחנו חברה ציבורית (אמפם שייכת לדור אלון שבבעלות מוטי בן משה) ואפשר לראות שאנחנו בצמיחה. רק בחודש האחרון פתחנו סניף שלישי בחיפה וסניף ברמת השרון. יש לנו כמה סניפים בהתחלת בנייה, ואנחנו רוצים להתרחב עוד בתל אביב, ברגע שנמצא לוקיישן שמעניין אותנו. נכון, יותר קשה למצוא לוקיישנים, אבל בתל אביב האוכלוסייה גדלה, צריך לזכור את זה".
אתה רוצה להגיד שיש סיכוי שתפתחו עוד סניפים באזור רווי כמו מרכז העיר?
"לא, שם אין סיכוי. אני לא רוצה לרדת לרזולוציה, אבל בגדול הסיפור הוא שקשה למצוא לוקיישנים. אנחנו מחפשים בכל גוש דן, וגם בתל אביב".

לא רק השחקנים הקיימים משוכנעים שיש מקום לעוד סניפים, יש גם שחקנים חדשים בדרך, כך שהתחרות תעמיק. חברת אלקטרה צריכה, מהגדולות והחזקות במשק, קנתה את רשת מגה ויינות ביתן ומתכננת להכניס לשוק הצפוף גם את רשת סבן אילבן האמריקאית וגם את קרפור הצרפתית. המנכ"ל צביקה שווימר לא מדבר על אקזיט, אלא על "שינוי כללי המשחק". וכמו מתחריו, גם הוא טוען שיביס אותם בעזרת מחירים זולים. "אפשר לחולל מפנה בשוק המזון לטובת הצרכנים גם במרכזי הערים רק באמצעות מותגים בינלאומיים", הוא אומר. "ראינו מה עשו שחקנים בינלאומיים כמו זארה ואיקאה לשוק, ואפילו דקטלון. אנחנו משחקים משחק אחר. הכניסה של קרפור למרכזי הערים נשענת על תשתית הסניפים של מגה ויינות ביתן ועל היכולות האדירות של קרפור, שמייצרת תחת המותג שלה כ־15 אלף פריטים".

אבל יש גם מי שכבר התפכחו. המרכזי שבהם הוא חגי שלום, המנכ"ל ובעל השליטה בטיב טעם. כיום יש לרשת 19 סניפים בתל אביב, אבל לדבריו "כבר לפני שנה כתבתי שהשוק בעיר מוצף ושמי שרוצה לפתוח יאכל את הכובע. תל אביב עמוסה".
איך זה הגיע למצב הזה?
"מי שנכנסו הם כאלה שראו את ההצלחה בקורונה, אבל אין להם הבנה בקמעונאות. הם לא מבינים שמה שהיה בקורונה לא ישוב. פתחו עוד סניפים ושכרו חנויות במחירים מטורפים. מי שחלש ייפול עוד שנה, מי שחזק יחזיק מעמד שלוש־ארבע שנים עד שירים ידיים".
מעניין שפתאום אתה מסויג, כי רוב הסניפים שלכם ממוקמים בסמוך למתחרים.
"זאת לא היתה תוכנית שלי, אלא של אלה שקניתי מהם את החברה, ואין לזה סיכוי לשרוד כשכל 100 מטר יש סופר. זה בא לידי ביטוי ברווחים ובמכירות. אנחנו משתדלים לא להגיע להפסד, אנחנו כמובן מנהלים את העניין, אבל הוא לא יכול להישאר כמו שהוא".
כלומר?
"טיב טעם IN THE CITY זה עניין לא כל כך מהותי לכל הרשת, להבדיל מסופר יודה ואמפם, שכל הסניפים שלהן עירוניים. עבורנו כישלון בעיר זה לא איום מוחשי, אבל לרשתות שהן עירוניות יהיה קשה מאוד לשרוד".
אז אתם מתקפלים מהעיר?
"כרגע המדיניות שלנו אומרת שכשחוזה נגמר אנחנו נבחן אם להאריך אותו, ונסגור חנויות לא מצליחות. עצרנו את הפיתוח בתל אביב לחלוטין. כמה רשתות מציעות לנו לקנות מהן סניפים כי הן רוצות להיפטר מהסופרים, ואנחנו אפילו לא חוזרים אליהן. אני אומר את זה שוב: חנויות חלשות, כשהחוזה שלהן יגיע לקיצו, ייסגרו. טיב טעם תתפתח מחוץ לתל אביב".

שמוליק קפלן, בעל מכולת: "אין פה רווחים, הם עושים את זה כדי לראות מי יותר חזק. אם בן אדם הולך לקנות חלב, אצל מי הוא קונה, כל פעם אצל מישהו אחר? בסופו של דבר כולם מפסידים". רמי לוי: "מה זאת אומרת, פתחנו בעיר כדי להרוויח, אנחנו פועלים מצוין בכל מקום שפתחנו"

הוותיקים איבדו עניין, המכולות שורדות בקושי

ירון קרביץ, בעלי רשת דרגסטור Food, הוא מהשחקנים הוותיקים בענף, מהראשונים שפתחו 24/7 (לצד סופר באבא), כבר בסוף המילניום הקודם. בשיאו היו לו חמישה סניפים, אבל הוא הצטמצם לשלושה - בדיזנגוף, בפרישמן ובצפון אבן גבירול, כולם בבעלותו. ועם יותר מ־20 שנה בתחום, הקניבליזציה ברורה לו לגמרי.

"שכר העובדים בתל אביב גבוה יותר, אבל זו בעיקר השכירות, שטיפסה לכ־300 שקל למ"ר. אמפם משלמים 100 אלף שקל לחודש בחלק מהסניפים שלהם. אין לי מושג איך הם מרוויחים, אולי בחברות גדולות סניף אחד מפצה על אחר. נוסף על כך, המקומות הטובים כבר תפוסים. בשביל סופר צריך 100 מ"ר לפחות, 200 מ"ר כדי שיהיה מקום למחסן. לכן סופרים נפתחים בדרך כלל איפה שהיו בנקים. וזה יקר מאוד. בסופו של דבר הבועה הזאת תתפוצץ. כל סניף שנפתח ברדיוס קרוב מוריד מההכנסה, אין חוכמות, כי זה לא שמגיעים אנשים חדשים".

אביב חוגג, שהחזיק בעבר ברשת הצרכניה בשכונה, שכללה ארבעה סניפים, נשאר רק עם אחד. לפני כשנה הוא מכר את סניף הדגל שלו בפרישמן לרשת הקטנה סופר בונוס, שפועלת בעיקר מחוץ לתל אביב. "מכרתי כי יש ריבוי בשוק, וזה הפך למשחק של הגדולים - רמי לוי, ויקטורי", הוא אומר. "כשפז קנו את יודה זה יצר גם לנו הזדמנות למכור, אז יצאתי משם. נכנסתי לתחום ב־2006, ובשנים האחרונות אני רק סוגר סניפים".
למה?
"כי מה שמעניין היום זה לא להרוויח, אלא להשיג נתח שוק. לגדולים לא אכפת להפסיד. הנה למשל מגיע מישהו צעיר ופותח את אלמה ונותן תחרות לגדולים. אלמה זה בעצם המשך של סיטי מרקט שנמכרה לסונול, והסיבה שהוא פותח זה בעצם בשביל למכור בבוא הזמן. הם רוצים להיות בדיזנגוף בשביל הנראות, אלה יותר פתיחות הצהרתיות שבאות לומר 'אני פה'. במקביל אמפם מנסה לסגור לעצמה לוקיישנים כדי לחסום את ויקטורי או סופר יודה".

כשזה נהיה משחק של גדולים, מי שמשלמים את המחיר, כרגיל, הם הקטנים. במכולת של שמוליק קפלן, בפינת הרחובות מלצ'ט ובלפור, הזמן כאילו עצר מלכת. חנות קטנה, מדפים עמוסי סחורה שסידורה נהיר רק לבעלים, דלפק ארוך, קופת תשלום ופנקס "לרשום". כמו פעם.

"אין פה רווחים, הם עושים את זה כדי לראות מי יותר חזק", אומר קפלן. "תסתכל מה קורה בפינת בן יהודה ושלום עליכם, עם רמי לוי וסופר יודה, או באזור קרליבך, אמפם, טיב טעם, ויקטורי. תגיד לי אתה, אם בן אדם הולך לקנות חלב, אצל מי הוא קונה, כל פעם אצל מישהו אחר?".
ואיך אצלכם?
"אנחנו שורדים בקטנות. אם אתה לא יכול לנצח את החזק, לך איתו יחד. אני קונה היום סחורה מיינות ביתן ומרמי לוי - זה יותר זול מלקנות אצל הספקים של אסם ושל יוניליוור, 30% פחות. אז אולי מזה אני מרוויח, אבל בסופו של דבר כולם מפסידים".

קפלן מספר כיצד ניצח זכיין של שופרסל שלי, שפתח סניף 50 מטר ממנו, בבלפור פינת אחד העם. "זה התחיל בקול תרועה, שלוש קופאיות, ולאט לאט זה הצטמצם רק לבעל הזיכיון ועוד עובד אחד. רצה הגורל והוא התייאש שבוע לפני הקורונה. סגרו את המקום ופתחו שם גלריה לאמנות. זה שהוא נפל עזר לי לשרוד בקורונה. והסיבה היחידה שאנחנו, המכולות הקטנות, שורדות, היא שאנחנו על דמי מפתח".

לקובי ברמר יש מכולת בשינקין, בחלק שבין רוטשילד ליהודה הלוי (מול רחוב הגלבוע), והוא ניהל את מאבק המכולות שהחל לפני כ־15 שנה, כשדרש שגם לקטנות יאפשרו לפתוח בשבת - או שימנעו זאת מהגדולות. "הצלחתי להעביר בכנסת את חוק המרכולים, שצמצם את מספר העסקים בעיר שמותר לפתוח בשבת. אבל ראש העירייה רון חולדאי מצפצף על החוק, אומר שאין לו כוח אדם, ובקיצור, הוא לא אוכף.

"אני לא בעד כפייה דתית, אני רק רוצה שיאפשרו משחק הוגן. שייתנו צ'אנס גם לקטנים. עכשיו לידי הגדולים מדממים, אבל להם לא אכפת להפסיד כסף, העיקר להתרחב. חשוב להם לפתוח כל הלילה, עד הבוקר. כמה אנשים כבר באים לקנות באמצע הלילה? זה רק גורם רעש לשכנים".
אתה מרוויח פחות בגלל התחרות?
"ברור. אני נשאר רק בגלל המאבק שלי. אין לי הצדקה כלכלית. אני מרוויח כמו פועל שעובד מ־8 עד 4, 7,000 שקל, רק שאני עובד מ־5 בבוקר עד 9 בערב. הסיבה היחידה שאני עוד יכול להחזיק את המקום היא בגלל שאני בדמי מפתח".
כמה מכולות נסגרו?
"לפי חישובים שעשינו בהתאגדות המכולות, כ־9,000 מכולות בתוך חמש שנים. אמפם פתחו דווקא איפה שהיו מכולות או סופרים קטנים. זו המנטליות שלהם. בעל הבית שלהם הוא איש דתי, מוטי בן משה, אבל אין לו חמלה. לא מעניינים אותו בני אדם, רק תחרות".

כשההצפה נהפכת לסכנה, היא מחייבת התערבות של העירייה

לא בכדי עלה שמו של חולדאי. יש בענף מי שמצפים להתערבות מלמעלה. "העירייה צריכה לנהל מדיניות, והגיע הזמן לטפל גם בתמהיל החנויות ברחובות", אומרת שרון בנד־חברוני, בעלת חברת אורבנד, שמתמחה בתכנון עירוני ופיתוח אסטרטגיה קהילתית־עסקית. בנד־חברוני מכירה את השוק משני צדדיו: היא עבדה כמנהלת שיווק ותכנון בעירייה ופיתחה את שוק הפשפשים המחודש, וגם עבדה כאחראית למועדון הלקוחות של שופרסל.

"בתל אביב, יחסית לערים אחרות, התמהיל ברחוב עדיין טוב", היא אומרת. "בפריפריה הקניונים הרסו לגמרי את הרחוב, וכדי שלא נגיע למצב כזה, רשויות מקומיות צריכות לקבוע מדיניות. סופרים זה עסק גדול והם מחויבים ברישיון עסק, אז יש לעיריות שליטה. יש עסקים שלמים שנעלמים מהעיר כי הם לא יכולים להתמודד עם רשתות שיווק או סופרמרקטים שמשתלטים על הרחוב. וכשאין רקמה מסחרית, כל העיר נהרסת. זה ממש סיכון להמשך קיומה".
למה זה מסוכן כל כך?
"כי עיר טובה ומתפקדת זו עיר שיש בה רחובות שוקקים. אנחנו כמהים לעירוניות, וכרגע העירוניות נעלמת והרחובות הופכים להיות רחובות של סופרמרקטים. תחומים שלמים של מסחר נעלמים מהעיר, מכיוון שלמעצבי אופנה, חנויות ספרים קטנות או חנויות אופניים אין אפשרות להתחרות ברשתות או בסופרים. וכשאין תמהיל מגוון, יש לנו פחות סיבות לצאת מהבית. הרי חלק מהחוויה של עיר זה מעבר ספונטני בין חנות לחנות, שיטוט בלי סיבה מסוימת".
ומה העירייה יכולה לעשות?
"להגביל. לומר שברובע מסוים יכולים להיות כך וכך סופרים, כך וכך חנויות כאלה וכאלה, וברגע שמתמלאת המכסה לא לאפשר עוד. זה מה שעשיתי בסופו של דבר בשוק הפשפשים. בהתחלה הכנסתי בתי קפה ומקומות לאוכל. אחרי זה היו יותר מדי אז הגבלתי את זה, כדי שעוד יישארו סוחרים של פעם".

# data[].attributes.attachment_link.title
למה בת"א יש כל כך הרבה סופרמרקטים? | מוסף כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
ר חובותיה המשתפצים של העיר היקרה בעולם נהפכו לסופרמרקט אחד גדול. לאן שלא תלך ולאן שלא תפנה במרכז תל אביב, תיתקל בסופר פתוח שאפשר לקנות בו כמעט הכל, ובכל רגע. ה"עיר ללא הפסקה" סגורה כמעט לגמרי בשעות הקטנות של הלילה: רוב בתי הקפה, המועדונים והברים ננעלים עד חצות, הרחובות שוממים, אבל הסופרים מזמינים.

# data[].attributes.headline
מיקרו - חרם הצרכנים עובד: מכירות סטארקיסט של דיפלומט צנחו בכ־30%

# data[].attributes.subject
מיקרו - חרם הצרכנים עובד: מכירות סטארקיסט של דיפלומט צנחו בכ־30%

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
שלמה טייטלבאום

# data[].attributes.attachment_link.title
חרם הצרכנים עובד: מכירות סטארקיסט של דיפלומט צנחו בכ־30% | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
שבוע בלבד לאחר שדיפלומט דיווחה לבורסה כי השפעת חרם הצרכנים על מכירות טונה סטארקיסט אינה מהותית מתברר כי המכירות צנחו בשיעור הגבוה ביותר מאז תחילת 2021. ובינתיים הממשלה מחמיצה הזדמנות להוריד את המכס על הדגים כפי שהבטיחה, ולמקסם התנהגות צרכנית לא שגרתית

# data[].attributes.headline
רפורמת הייבוא - תקני המזון במגמת ירידה, המחירים בקופה עדיין לא

# data[].attributes.subject
רפורמת הייבוא - תקני המזון במגמת ירידה, המחירים בקופה עדיין לא

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ביום רביעי האחרון, הכריזה הוועדה לתקני המזון כי הושגו הסכמות לגבי . כמה שעות לאחר מכן הקדיש לנושא ראש הממשלה יאיר לפיד סרטון מושקע בן 22 שניות. אך למרות ההשקעה יש מספר אי־דיוקים. לפיד הצהיר שתקני המוצרים יוסרו מיד בתחילת 2023, אך הדבר נכון רק לחלק מפריטי המזון שנמצאים על שולחננו - פסטה, קטשופ, אבקת מרק, תבלינים.

יש לא מעט פריטי מזון אחרים שמונחים על השולחן שהתקן עליהם הושאר לעת עתה - , שמן זית, קופסאות שימורים. כמו כן, לפיד קינח בהבטחה לירידת מחירים בשל הרפורמה. הוא לא שוגה, אך הקשר בין הסרת תקינה ספציפית לבין ירידת מחירים מורכב יותר משנדמה.רפורמת היבוא היא רפורמה מלאת פרטים, ורפורמת תקני המזון היא פרק בתוך הרפורמה הזו. כך שתקן המזון הוא תת־פרק ברפורמה זו, ובלתי אפשרי לרדת לפרטים מבלי להיכנס לדקויות משפטיות ובריאותיות. אך אפשר לתת תמונה עם קצת יותר צבעים, על מה היא ועדת תקני המזון, מה בדיוק היא החליטה, מתי נרגיש את זה ואיך.

# data[].attributes.attachment_link.title
תקני המזון במגמת ירידה, המחירים בקופה עדיין לא | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
ביום רביעי האחרון, הכריזה הוועדה לתקני המזון כי הושגו הסכמות לגבי . כמה שעות לאחר מכן הקדיש לנושא ראש הממשלה יאיר לפיד סרטון מושקע בן 22 שניות. אך למרות ההשקעה יש מספר אי־דיוקים. לפיד הצהיר שתקני המוצרים יוסרו מיד בתחילת 2023, אך הדבר נכון רק לחלק מפריטי המזון שנמצאים על שולחננו - פסטה, קטשופ, אבקת מרק, תבלינים.

# data[].attributes.headline
מיצוב שנוי במחלוקת

# data[].attributes.subject
מיצוב שנוי במחלוקת

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
" לא רוצה אותי - אני לא רוצה את טמפו", זהו הסלוגן שמלווה קמפיין חדש שהעלתה בפייסבוק, שבו היא קוראת לנשים להחרים את מוצרי טמפו. הרקע לקריאה ל הוא שילוט חוצות שהעלתה טמפו למותג הבירה עם המסר שמלווה את גולדסטאר כבר 15 שנה - "תגיד תודה שאתה גבר ותשתה משהו".

בטמפו רואים בגברים את קהל היעד העיקרי של גולדסטאר. זה שנים הקו הקריאייטיבי של הקמפיינים הוא הומוריסטי, ומוצגות בו דמויות של גברים, שעיקר העניין שלהם הוא ספורט, ופרט לכך לא מעניין אותם דבר.

נראה כי השילוט החדש שהעלתה החברה לאחרונה הצליח לעורר את חמתה של יו"רית נעמ"ת, גליה וולך, שפנתה במכתב לג'ק בר, יו"ר טמפו, בדרישה לשנות את הקו הפרסומי: "בשנים האחרונות בוחרת חברת טמפו לקדם את מותג הבירה גולדסטאר באמצעות סדרת בוטה, שכל תכליתה הינה האדרת גברים על חשבונן של נשים, המוצגות פעם אחר פעם כדמויות חלשות ונלעגות, או כפי שאתם מיטיבים לנסח בפרסומכם: 'תגיד תודה שאתה גבר!'.

"לצערי, ניכר כי תפיסת עולמכם היא לא פחות ממעוותת, שכן בעולמה של טמפו לא רק שנשים הן אינן קהל יעד ראוי למותג, הן גם מושג ללעג בעבור הגבר הישראלי, הלוגם את המשקה בהנאה, בעודו מודה על 'שלא עשני אישה'.

"אני פונה אלייך היום לאחר פניות שקיבלתי מנשים אשר עברו על כביש החוף וקיבלו חלחלה מהפרסומת הכל-כך מזלזלת שפרסתם בגאון על מטה החברה, פרסומת שכולה חגיגה של טעם רע שאין לו מקום במרחב הציבורי.

"אדוני היו"ר, התנהלות החברה מבהירה לי בצורה ברורה כי היא אינה רואה בי לקוחה הראויה למותג גולדסטאר. אני, לעומת זאת, בוחרת לא להיות לקוחה של אף אחד ממותגי החברה המשווקים על-דכם. שכן אם כאישה אינני טובה מספיק לשתות גולדסטאר - אפסיק לשתות גם את מותגי פפסי, בירה נשר, ג'אמפ, סיידר הגליל, הייניקן וכל מותג אחר המיוצר ו/או משווק על-ידכם".

בסוף המכתב מודיעה וולך על כוונת נעמ"ת לפרסם בעמוד הפייסבוק שלה את רשימת המותגים המלאה של טמפו, ו"לקרוא לנשות ישראל לחשוב האם ברצונם לתת יד לארגון המקדש שוביניזם בצורתו הנחותה ביותר".

ל"גלובס" מסבירה וולך כי קמפיינים כאלה תמיד מעוררים דילמה - האם לתקוף את החברה על פרסומיה או לעבור לסדר היום: "בכל פעם אנחנו חושבות שהעולם הבין, שדי עם הפרסומות הסקסיסטיות המחפיצות נשים, ואז אנו מופתעות. תמיד יש התלבטות, כי כשאנחנו מגיבות אנו גורמות לרעש תקשורתי, ואנו חוששות שבכך אנחנו מעצימות את המהלך ונותנות לו במה.

"גולדסטאר שיטתיים בפרסום המוצר שלהם ככזה עם תכונות גבריות על חשבון נשים, והפעם צריך לעשות לזה סוף. קיבלנו תגובות קשות - לא רק של נשים אלא גם של גברים, כי התודעה של ציבור לפרסומות סקסיסטיות יותר גבוהה".
"מדובר בקמפיין הומוריסטי"
לעניין הקריאה לחרם, וולך טוענת כי לציבור החילוני יש מה ללמוד מהציבור החרדי, שיודע להפעיל היטב את נשק החרמות: "החרדים יודעים לעשות חרמות - החילוניים פחות, אבל יש מקום לחרם ציבורי, כדי שהחברה תבין ותפנים שלא צריך להעלות קמפיינים כאלה. זה מקטין את כולנו - גברים ונשים. זה לא הומוריסטי, ואף אחד כבר לא צוחק מזה".

על קמפיין גולדסטאר אמון משרד הפרסום מקאן תל-אביב. מנכ"ל המשרד, ריצ'י האנטר, מתקשה להבין על מה יצאה חמתה של וולך: "מדובר בקמפיין הומוריסטי למותג שפונה לקהל יעד גברי. עבדו על הקריאייטיב צוות של נשים וגברים, וצריך להתייחס לזה כפרסומת ולא כהבעת עמדה לגבי גברים ונשים. זה קמפיין מצחיק, שצוחק על גברים יותר מאשר על נשים".

מטמפו נמסר בתגובה: "טמפו מכבדת את כל בני האדם, ללא הבדל, דת, גזע ומין. חברת טמפו מעסיקה מאות נשים ורואה חשיבות רבה למעמד הנשים בישראל. הפרסומת היא קומית ומבוססת על הקצנת סיטואציות מוכרות מהשיח הישראלי היומיומי, והיא צוחקת עם נשים ולא על נשים. התרבות הישראלית עוסקת רבות בשוני שבין גברים ונשים, ועושה זאת פעמים רבות בצורה הומוריסטית. אם מישהו נפגע מהפרסומת, אנו מתנצלים על כך, לא הייתה לנו כל כוונה כזו".

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
בגלל קמפיין גולדסטאר: נעמ"ת קוראת לנשים להחרים את מוצרי טמפו

# data[].attributes.attachment_link.description
" לא רוצה אותי - אני לא רוצה את טמפו", זהו הסלוגן שמלווה קמפיין חדש שהעלתה בפייסבוק, שבו היא קוראת לנשים להחרים את מוצרי טמפו. הרקע לקריאה ל הוא שילוט חוצות שהעלתה טמפו למותג הבירה עם המסר שמלווה את גולדסטאר כבר 15 שנה - "תגיד תודה שאתה גבר ותשתה משהו".

# data[].attributes.headline
מיצוב וערכי מותג

# data[].attributes.subject
מיצוב וערכי מותג

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בזק בינלאומי המשיכה לייצר העדפה ובידול למותג, תוך שמירה על מובילות עסקית בעידן שאחרי בשורת הכבל התת-ימי, באמצעות הובלת טריטוריית הגנת הסייבר לצרכן הפרטי.

מותגי על נוספים בערוץ Superbrands

מתקדם לעתיד לבן יותר: וניש קליה כובש קהלים חדשים
חזון של יוקרה: ג'ייד מוביל להעצמה נשית ואהבה עצמית קבוצת עזריאלי: חלוצת הקניונים שהפכה למובילת הענף
סיפורה של בזק בינלאומי מדגים כיצד שמירה על ערכי מותג מתורגמת בסופו של דבר להצלחתו. באמצעות דבקות בשלושה ערכים המזוהים עם המותג: חתירה לחדשנות טכנולוגית, מצוינות עסקית ורגישות לצורכי הלקוח, בזק בינלאומי הצליחה להתגבר על אתגר שיווקי מורכב ולמצב את עצמה שוב כשחקנית אינטרנט מובילה.

אף על פי ששינויים רגולטוריים בשוק התקשורת איימו על קטגוריית האינטרנט בסכנת קומודיטיזציה, בזק בינלאומי התעקשה שלא להפוך לשחקנית מחיר ואיתרה מנוע צמיחה חדש - טריטוריית הגנת הסייבר לצרכן הפרטי. אסטרטגיה זו, תרמה ליצירת העדפה ובידול למותג, תוך שמירה על מובילות עסקית בעידן שאחרי בשורת הכבל התת-ימי.

חברת בזק בינלאומי הוקמה כחברה בת של בזק ב-1996, עם פתיחת שוק השיחות הבינלאומיות לתחרות. ב-1999 התרחבה החברה גם לתחום האינטרנט, וכיום היא מחזיקה בכ-42% מהשוק. ב-2006 הרחיבה החברה את פעילותה גם לסקטור העסקי ונכנסה לתחום האינטגרציה וה-IT. היום, הפכה החברה לאינטגרטור מוביל בישראל, והיא מספקת סינרגיה מלאה בין עולמות ה-IP וה-IT.

ב-2012 השלימה בזק בינלאומי את הפרויקט האסטרטגי הגדול ביותר בתולדותיה - הקמת תשתית תקשורת עצמאית בים התיכון, המקשרת לראשונה בין ישראל ואירופה באמצעות כבל תת-ימי. פרויקט פריסת הכבל חולל מהפכה בשוק האינטרנט הישראלי ותרם להגדלת נתח השוק של החברה.

ב-2016 נכנסה החברה לטריטוריות הגנת הסייבר והשיקה את השירות הראשון בסדרה - Cyber Wall - פתרון ראשון מסוגו עבור לקוחות פרטיים, שמקדם שכבת הגנה לאינטרנט מפני הונאות רשת באתרים מתחזים.

בשנים האחרונות שוק האינטרנט חווה טלטלות רבות בעקבות שינויים רגולטוריים ששינו את המבנה שלו מן היסוד. בשנת 2012 מיזגו לתוכן חברות התקשורת סלקום ופרטנר את ספקיות האינטרנט 012 ו-013, וכתוצאה מכך הוצף השוק במבצעים אגרסיביים וחסרי תקדים. השוק הפך להיות שוק של חבילות משולבות שמוכרות מוצרים נוספים, כאשר אינטרנט לבד נתפש כקומודיטי.

ב-2015 עבר השוק טלטלה נוספת עם יישום רפורמת השוק הסיטונאי. המשמעות המיידית למהלך הייתה האצה נוספת בתחרות על המחיר וצמצום נוסף של חסמי הכניסה אל השוק. האתגר השיווקי, השינויים הרגולטוריים ורפורמת השוק הסיטונאי הובילו לכך שקטגוריית האינטרנט הפכה להיות בסכנת קומודיטיזציה ונתפשה כמוצר משלים בשוק של חבילות משולבות.

לאורך השנים השקיעה בזק בינלאומי משאבים רבים בפיתוח חדשנות על מנת לספק לצרכן את ביצועי האינטרנט הטובים בשוק והשירות המקצועי ביותר, מבלי להפוך לשחקנית מחיר. במציאות המאתגרת שנוצרה, בזק בינלאומי החליטה לדבוק באסטרטגיה שלה ולא להגרר למשחק המחיר ולחפש אחר מנוע צמיחה חדש שבאמצעותו תייצר העדפה ובידול למותג, תוך שמירה על מובילות עסקית בעידן שאחרי בשורת הכבל התת-ימי.

עמידה בחזית הגנת הסייבר. על מנת שלא להפוך את בזק בינלאומי לשחקן מחיר ולשמר את מעמדה, החברה התמקדה ביצירת מנועי צמיחה נוספים שייצרו ערכים חדשים לגולשים, מתוך ההבנה שהאינטרנט הוא חלק בלתי נפרד מחיי היומיום של הגולשים, שהופך במקביל גם לאזור סכנה למשתמש ולתוכן הדיגיטלי שלו.

הבנה זו הובילה את החברה לסמן יעד חדש - כיבוש טריטוריית הגנת הסייבר לצרכן הפרטי, תוך הנגשת הנושא בצורה פשוטה וסגמנטיאלית למגוון לקוחותיה. בעקבות זאת, החברה החליטה לקדם אסטרטגיה של Cyber as a Service, שמטרתה להנגיש את עולם הגנת הסייבר לכל הלקוחות בישראל.

ב-2016 השיקה בזק בינלאומי את שירות ה-Cyber Wall הראשון מסוגו עבור הלקוחות הפרטיים שירות זה מקדם שכבת הגנה לאינטרנט מפני הונאות רשת באתרים מתחזים. השירות שפותח בשיתוף חברות האבטחה המובילות בעולם, היה הראשון מתוך RoadMap של שירותים ומוצרים בעולם הגנת הסייבר שפיתחה החברה. בשנת 2017 שירות זה אף זכה בפרס החדשנות הבינלאומי של "מוצר השנה - בחירת הצרכנים".

לצד הפיתוחים הטכנולוגיים בזירת הגנת הסייבר, ניצלה בזק בינלאומי את מומחיותה לצורך השקת פתרון בדמות מענה אנושי, שהיווה את מוקד הסייבר הראשון בישראל. המוקד מעניק שירות ליווי ותמיכה בנושא הגנת סייבר ללא עלות ללקוחות הפרטיים. לצורך כך גייסה החברה מומחי סייבר שעברו הדרכה והכשרה מיוחדת כדי לתת מענה לכלל הגולשים.

כחלק מאסטרטגיית הגנת הסייבר המשיכה החברה להשיק מוצרים מתקדמים לצרכן הפרטי, ופיתחה בשיתוף ענקיות הטכנולוגיה צ'ק פוינט וסיסקו את שירות ה-Cyber Shield - הגנה מפני גורמים עוינים ברשת (עברייני רשת והאקרים) שמטרתם להשתלט על קבצים ומחשבים באמצעות נוזקת הכופר, ולבקש כסף עבור שחרורם. ה-Cyber Shield הוא פתרון היברידי ייחודי המשלב שתי שכבות הגנה - הגנה רשתית והגנה מקומית.

כיום החברה ממשיכה לפתח מוצרים ושירותים נוספים בעולמות הגנת הסייבר על מנת להמשיך ולספק את שכבת ההגנה המקסימלית ללקוחותיה ולהבטיח חוויית גלישה מיטבית ברשת.

בזק בינלאומי הינה חברת אינטגרציה ו-IT מובילה בישראל. בעשור האחרון, הצליחה החברה לצמוח ולהציג זינוק מרשים מפוזיציה של שחקנית ISP בלבד, לשחקנית מובילה בכל תחומי ה-IT. כיום החברה מספקת פתרונות מגוונים מקצה לקצה ומנהלת שיתופי פעולה עסקיים ואסטרטגיים עם כלל היצרנים המובילים בארץ ובעולם.

לבזק בינלאומי רשת Data Centers גדולה ושרידה, המונה כ-11 מתקנים: 7 מתקנים ברחבי העולם (לרבות בהונג קונג) ו-4 מתקנים בישראל, כולל מתקן תת-קרקעי המספק פתרונות DR, מארח את כלל אתרי משרדי הממשלה ומהווה מתקן אסטרטגי של מדינת ישראל.

הרשת מאפשרת ללקוחות החברה ליהנות מפתרונות Data גלובליים, לצד ניהול רשתות בינלאומיות. כמו כן, החברה מספקת פתרונות ענן מורכבים בכל תצורה שקיימת: private, public & hybrid ומאפשרת ללקוחות לבחור בין פתרון מקומי או גלובלי.

כחלק ממומחיותה בתחום פתרונות אבטחת המידע ו-Cyber, בשנת 2017 חנכה החברה מרכז בקרה וניטור סייבר ייעודי עבור לקוחותיה העסקיים בארץ ובחו"ל. המרכז החדש מספק שירותי בקרה, ניטור וניהול לכלל הלקוחות העסקיים של החברה בכל רחבי העולם - מלקוחות SME ועד לארגוני Enterprise הגדולים במשק, כגון גופים פיננסיים ומוסדות ממשלתיים שונים.

מטרת מרכז ה-Bezeq International - International Cyber Security Center היא לתת מענה לאיומים במרחב הסייבר עבור השוק העסקי, ליצור מודיעין סייבר מקיף והערכות מצב מול איומי הסייבר השונים וליישם מערכי הגנה מתקדמים לטיפול מפני מתקפות סייבר, תוך שמירה על נכסי הארגון.

כחלק מאסטרטגיית הטווח הארוך שלה, גם בעתיד תמשיך בזק בינלאומי להשקיע בפיתוח טכנולוגיות מתקדמות, שירותים ומוצרים, שיאפשרו ללקוחותיה לעמוד בקדמת הטכנולוגיה ולהצעיד את העסקים שלהם קדימה.

הכבל התת-ימי של החברה נפרס לאורך 2,297 קילומטר, מחופי תל אביב-יפו ועד לבארי באיטליה. הכבל המונח בעומקים של עד 1,300 מטר מתחת לפני המים, בעל קיבולת העברת מידע שתמלא את צורכי הגולשים בישראל ל-25 השנים הבאות לפחות.

התוכי של בזק בינלאומי החל את דרכו בשנת 2000 בפרסומת של החברה, כאחת משלוש חיות מחמד (כלב, חתול ותוכי) המתלוננות על היעדר יחס מבעליהן בעקבות כניסת האינטרנט לביתן.

בשנותיו המוקדמות היה התוכי דמות מפלסטלינה בעיצובו של האמן רוני אורן. הדמות עוצבה בהשראת שלום אסייג, המדובב אותה.

פעילות החברה במגזר העסקי מהווה כ-60% מהכנסותיה.
1996 - תחילת דרכה של בזק בינלאומי כחברת שיחות בינלאומיות.
1999 - החברה נכנסת לתחום האינטרנט.

2006 - החברה נכנסת לתחום ה-IT והאינטגרציה.

2012 - השקת פרויקט הכבל התת-ימי הראשון בישראל.

2016 - כניסה לתחום הגנת הסייבר לצרכן הפרטי באמצעות פתרונות ייעודיים, תוך מימוש אסטרטגיית cyber as a service.

2017 - Cyber Wall זוכה בפרס החדשנות של "מוצר השנה - בחירת הצרכנים"; השקת Data Center רביעי.

בשיתוף Superbrands

# data[].attributes.attachment_link.title
דבקות בערכי המותג: כך הובילה את בזק בינלאומי להצלחה

# data[].attributes.attachment_link.description
בזק בינלאומי הוכיחה כי בזכות שמירה על החתירה לחדשנות טכנולוגית, מצוינות עסקית ורגישות לצורכי הלקוח היא הצליחה להתגבר על אתגרי השוק ולמצב את עצמה כשחקנית אינטרנט מובילה. למרות הטלטלות של עולם האינטרנט בישראל בזק בינלאומי המשיכה לספק לצרכן את ביצועי האינטרנט הטובים ביותר ושירות מקצועי

# data[].attributes.headline
הד אנד שולדרס ינסה לכבוש את השוק הנשי

# data[].attributes.subject
הד אנד שולדרס ינסה לכבוש את השוק הנשי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
המותג הד אנד שולדרס מבית פרוקטר אנד גמבל העולמית ינסה לחזק את מעמדו בקרב ויחל לשווק שמפו עם פורמולה שבנוסף לטיפול בקשקשים תציע טיפוח לשיער לראשונה בהיסטוריית המותג. על-פי הערכות החברה, השימוש בהד אנד שולדרס בעולם כיום מתחלק בין 70% גברים ו-30% נשים, ובאמצעות המהלך הזה החברה מצפה להגדיל את הקהל הנשי בישראל - לצד המותג פנטן, גם הוא מבית פרוקטר, שכיום נצרך על-ידי רוב נשי. במהלך הזה פרוקטר למעשה מודה כי הפורמולה שהייתה ברשותה לא הייתה אטרקטיבית מספיק עבור השוק הנשי, שהעדיף לצרוך את המוצרים המתחרים אף שאינם מספקים טיפול מונע לקשקשים.

המותג החדש המיועד לנשים הושק באנגליה לפני כחצי שנה, ובישראל ההשקה הראשונית תתבצע בימים הקרובים ברשת סופר-פארם ומיוני בכל רשתות השיווק באמצעות חברת דיפלומט. בחברה מצהירים כי המחיר יהיה זהה למוצר הרגיל.

קטגוריית טיפוח השיער היא אחת הקטגוריות הגדולות ביותר בשוק הטיפוח האישי בישראל ומגלגלת למעלה מחצי מיליארד שקל, לפי נתוני נילסן ב-2016. היא מאופיינת בתחרותיות גבוהה ובריבוי מותגים, ומרבית המוצרים בה נמכרים בקביעות במחירי לוס לידר ובמבצעים. מתוכה שוק המוצרים הייעודיים לטיפול בקשקשים מהווים כ-20% מהקטגוריה, כלומר למעלה מ-80 מיליון שקל בשנה.

כיום מי שמוביל את קטגוריית השמפו הוא מותג פינוק של יוניליוור המהווה כ-22% מהקטגוריה, אחריו הד אנד שולדרס המהווה כ-20% מהקטגוריה, אחריו המותג הוואי (כ-12%), ואחריו פנטן (כ-11%). קטגוריית המרככים לבדה מהווה למעלה מ-150 מיליון שקל בשנה, ופנטן, המותג השני של פרוקטר אנד גמבל, מהווה כ-12% ממנה. בקטגוריה הזו נתח השוק של הד אנד שולדרס עומד רק על כ-2%.

על-פי סקר שנערך עבור הד אנד שולדרס בישראל במאי 2016, בקרב 750 נשים בנות 18-64, עולה כי 24% מהנשים בישראל סובלות מקשקשים, ו-20% דיווחו כי סבלו בעבר מהתופעה. למרות הנתונים האלה, על-פי המחקרים של החברה מתברר שעד כה התפיסה של הד אנד שולדרס בקרב נשים הסובלות מקשקשים הייתה כי מדובר בפתרון נקודתי וכי המוצר אינו טוב מספיק בהיבט של טיפוח השיער, ולכן השימוש בו נעשה לעתים רחוקות. על-פי הנתונים של פרוקטר, רוב הנשים העידו כי הן מעדיפות שמפו קוסמטי לשיער מטופח.

אופיר גוטמן, מנכ"ל פרוקטר אנד גמבל ישראל, אמר היום ל"גלובס": "למרות היותו מותג השמפו הנמכר בעולם, עיקר המשתמשים בהד אנד שולדרס הם גברים. הבנו שאנחנו צריכים להציע לנשים שמפו שבנוסף לטיפול בקשקשים יציע גם טיפוח".

אתם לא חוששים מקניבליזציה לעומת פנטן הפונה לקהל הנשי?

"כמעט בכל קטגוריה לפרוקטר אנד גמבל יש מותגים מתחרים, וכדי למנוע קניבליזציה יש הגדרה מיצובית של כל מותג ועל איזו תועלות הם עונים".

להד אנד שולדרס 1.3 מיליארד צרכנים והמותג נמכר ב-140 מדינות בעולם. בישראל הושק המותג בשנות ה-90 והיה אחד מהמותגים הראשונים של החברה. הד אנד שולדרס משתייך לקבוצת של פרוקטר אנד גמבל, הכוללת 21 מותגים בינלאומיים, בהם פנטן, פמפרס, אריאל ואולווייז, המגלגלים מחזור מכירות שנתי של למעלה ממיליארד דולר.

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
הד אנד שולדרס ינסה לכבוש את השוק הנשי

# data[].attributes.attachment_link.description
המותג הד אנד שולדרס מבית פרוקטר אנד גמבל העולמית ינסה לחזק את מעמדו בקרב ויחל לשווק שמפו עם פורמולה שבנוסף לטיפול בקשקשים תציע טיפוח לשיער לראשונה בהיסטוריית המותג. על-פי הערכות החברה, השימוש בהד אנד שולדרס בעולם כיום מתחלק בין 70% גברים ו-30% נשים, ובאמצעות המהלך הזה החברה מצפה להגדיל את הקהל הנשי בישראל - לצד המותג פנטן, גם הוא מבית פרוקטר, שכיום נצרך על-ידי רוב נשי.

# data[].attributes.headline
השפעת מיקרו עם נגיעו

# data[].attributes.body
השפעת מיקרו עם נגיעות קלות של מאקרו - אליעד

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
יאנדקס הרוסית נועצת דגל בשוק משלוחי המזון בישראל. הענקית הרוסית מקימה לראשונה פעילות משלוחי מזון מחוץ לשוק הבית שלה, וזאת בניסיון לכבוש נתח שוק משמעותי, בשלב הראשון בגוש דן. השחקנית הרוסית מציעה מודל, שעל פניו אמור להיות הפסדי עבורה למשך תקופה ממושכת מארבע סיבות מרכזיות שמנסות לשבור את כל הנימוקים האפשריים מדוע לא לבצע רכישות באונליין.

קיצור זמן משלוח ובסופ"ש

ראשית, מימד הזמן. יאנגו, באמצעות השירות החדש שלה ששמו "דלי", מתחייבת לספק משלוח בתוך פרק זמן שטרם נראה בשוק המקומי - רבע שעה.

אם וולט הפינית, שנכנסה לישראל לפני כשנתיים, קיצרה לשליש את זמן המשלוח הממוצע ממסעדה משעה וחצי לחצי שעה, עתה מבקשת יאנגו לקצר את זמן המשלוח מהמכולת ממשלוח באותו יום, כפי שמציעה שופרסל בתרחיש האופטימי, כששחקניות עירוניות כמו קוויק או AM:PM מתחייבות גם על פרקי זמן קצרים יותר של שעתיים. רבע שעה, זו הצעת ערך שטרם נראתה בישראל.

את זה היא מציעה לספק באמצעות שליחים על כלי רכב דו-גלגליים, שיאספו משלוחים משלוש "חנויות שחורות", כלומר כאלה שצרכנים לא יכולים להיכנס אליהן, אלא שמשמשות למעשה כסוג של מחסן קדמי להפצת סחורה.

שנית, ללא דמי משלוח. כאן לא מדובר בהצעת ערך יוצאת דופן שמספקת יאנגו לתקופת ההשקה עבור השוק המקומי. מתחרות כמו קוויק כבר ביצעו את החדירה שלהן לשוק הישראלי באמצעות משלוח חינמי, כשגם יצרניות מזון שנכנסו למכירה ישירה באונליין, דוגמת תנובה או קבוצת קוקה קולה ישראל, עשו זאת בלי לגבות דמי משלוח.

שלישית, נפח ההזמנה. חברות קמעונאות המזון הפועלות כיום בישראל דורשות אחד משניים: או תשלום עבור המשלוח, או סכום מינימלי להזמנה. יאנגו לא דורש סכום מינימלי להזמנה, ומאפשרת להזמין גם קרטון חלב או חפיסת מסטיקים. השילוב הזה שמציעה יאנגו, מאפשר, לפחות לתקופת ההשקה, להתנסות גם ברכישות קטנות.

היתרון של יאנגו בהיבט הזה הוא שהיא לא לוקחת הזמנות מראש, אלא מבצעת רק קריאות מיידיות שמבוססות על המלאי שקיים פיזית בחנויות שלה, ולכן המלאי שהיא מציעה אמור להציע תמונה מדויקת יותר ולחסוך את השיח עם הצרכן בנוגע להשלמות וחוסרים.

נקודה נוספת היא העובדה שבדומה לרשת המזון טיב טעם, ובשונה מיתר הקמעונאיות הגדולות ובראשן שופרסל, יאנגו מציעה לספק משלוחים גם במהלך סוף השבוע מהבוקר עד הלילה.

תחרות על שוק האימפלס

השילוב של אלה, אמור לייצר מצד אחד יתרון אדיר עבור יאנגו כמי שמביאה הצעת ערך חדש לצרכנים, ומצד שני מבהיר שהחברה נכונה להפסיד והרבה, וכעת השאלה היא כמה יאנגו מוכנה להפסיד, ולאיזה פרק זמן היא תהיה מוכנה לעשות זאת.

אין ספק כי המתחרות שלה, אשר רובן ציבוריות או שואפות להפוך לכאלה, לא יוכלו לשפוך סכומים שכאלה כדי לייצר עבורה תחרות צמודה, וגם לא בטוח שהן מוכרחות.

מהאסטרטגיה שהציגה יאנגו עולה כי היא לא מתכוונת להתחרות ראש בראש על סלי קנייה גדולים של מאות שקלים, אלא מחפשת להתברג לנישה של חנויות הנוחות, לפתרונות של קנייה משלימה עם סלי קנייה נמוכים הרבה, שיספקו מענה לצורך מיידי בגאוגרפיה מוגבלת - ת"א, גבעתיים ורמת גן.

כלומר בדומה לרכישה בקיוסק או בפיצוציה שמתחת לבית, מה שמכונה שוק ה"אימפלס", יאנגו תציע משלוחי אימפלס. אלא שכדי לשרוד לאורך זמן בשוק הזה עם היתכנות עתידית להפוך לרווחית, יאנגו תצטרך לייצר איזון עדין בין מחיר הסל שהיא מוכרת, לבין עלות המשלוח שתרצה לגבות בעתיד, ובעיקר להגיע להיקף פעילות רחב מאוד.

ולראיה, האתגר עמו מתמודדות היום חברות משלוחי האוכל וולט ותן ביס, שלפי הצהרותיהן טרם הצליחו להפוך את שירות משלוחי האוכל שלהן לרווחי בישראל.

תזמון מוצלח של מגפה וחורף

מבחינת העיתוי נהנית יאנגו משני יתרונות בנקודת הזמן הנוכחית - הגידול במכירות בשוק המזון על רקע משבר הקורונה, שיימשך לפחות כל עוד ההגבלות על המשק הישראלי יימשכו והישראלים יבלו שעות ממושכות יותר בבית. והשני - עונת החורף יחד עם משבר הקורונה שצפויות לצמצם את התנועה של הישראלים ולהמשיך את הסיטאוציה שבה רבים מעדיפים לבצע את הקניות מרחוק.

ועוד נקודה מעניינת. מי שמוביל את פעילות משלוחי המזון של יאנגו בישראל, הוא צח ברזני, בן 34, שעד לפני חודשיים בלבד שימש כקניין ברשת קמעונאות המזון הגדולה בישראל שופרסל, וקודם לכן עבד ככלכלן ב-BDI.

כעת הוא עומד מאחורי המתחרה שאמורה לשנות את זמני אספקת המשלוחים באזור גוש דן, בניסיון לנגוס בלקוחות של השחקניות הדומיננטיות במכירת מזון מקוונת, ביניהן שופרסל אונליין שצפוי לסכם את השנה הנוכחית עם קצב מכירות של 3 מיליארד שקל, ושחקנית האונליין קוויק, שהיקף המכירות שלה כבר מוערך בכ-200 מיליון שקל, כשלצידן פועלות באונליין גם שחקניות כמו ויקטורי, רמי לוי, טיב טעם ו-AM:PM.

כאמור, זו המדינה הראשונה מחוץ לרוסיה שיאנדקס תפעיל בה שירות משלוחי מזון. ברוסיה מפעילה יאנדקס שירות דומה תחת השם יאנדקס לאבקה, אשר מפעילה כ-300 נקודות מכירה עם קצב מכירות של מיליון הזמנות בחודש. במקביל, יאנדקס מפעילה גם שירות משלוחי אוכל תחת השם יאנדקס איטס.

ואולם, בחברה אמרו ל"גלובס" כי לאור הדומיננטיות של וולט בשוק הישראלי, בחברה בחרו להתמקד במשלוחי מזון ולא צפויים להשיק פעילות של משלוחי אוכל בשלב זה.

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
האם יאנגו תצליח לנגוס במשלוחי האונליין של שופרסל

# data[].attributes.attachment_link.description
יאנגו, שירותי המשלוחים של הענקית הרוסית, יציע ללקוחות בארץ משלוחים ב-15 דקות, ללא דמי משלוח ובלי הגבלת מינימום ● למרות התזמון הטוב - מגפה, חורף וישראלים שהתמכרו להזמנות - החברה תצטרך למצוא את האיזון העדין בין תמחור סל קניות קטן לעלות המשלוח

# data[].attributes.headline
אמזון נכנסת לשוק חדש 

# data[].attributes.subject
אמזון נכנסת לשוק חדש 

# data[].attributes.body
https://www.themarker.com/wallstreet/.premium-1.9315577

# data[].attributes.body
חקיקה פוליטית שמושפעת מגורמים סביבתיים (Green Deal)

# data[].attributes.attachment_link.title
Gas boilers to be banned in new builds by 2023, reports suggest

# data[].attributes.attachment_link.description
Inside Housing, news, analysis, and comment about the social housing sector in the UK.

# data[].attributes.headline
השפעת מאקרו- הודיה

# data[].attributes.subject
השפעת מאקרו- הודיה

# data[].attributes.headline
השפעות הקורונה על בלאק פריידי

# data[].attributes.subject
השפעות הקורונה על בלאק פריידי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
עוד מוקדם לסכם את שנת 2020, בפרט לנוכח ההפתעות וההתרחשויות שהיא מספקת, אולם כבר עכשיו אפשר לומר בבירור: זו השנה האחרונה בה נראה את טרפת הקניות של בלאק פריידי, סייבר מאנדיי, יום הרווקים הסיני ושאר "חגי הקניות" שנוספו בשנים האחרונות לחודש נובמבר. הקורונה משנה בימים אלה ועוד תשנה עמוקות את סגנון החיים שלנו, את דפוסי הצריכה ואת האופן שבו אנו קונים.

נכון לכתיבת שורות אלה, חנויות הרחוב והקניונים סגורים, ולכן אפיק הרכישה המרכזי שעומד לרשות הציבור הוא האון-ליין, ותנועת הקונים באופן טבעי מופנית לשם. יחד עם זאת, תחזיות מסוימות צופות כי היקפי הרכישה בגל הקניות של סוף נובמבר יהיו נמוכים יחסית.

האווירה הציבורית גם היא כבר לא תומכת, בלשון המעטה, בחגיגות של בזבוז, ראוותנות מוגזמת וקניות חסרות רסן. רק לאחרונה ראינו את הביקורת שהופנתה כלפי קים קרדשיאן שחגגה יום הולדת 40 ואחותה קנדל ג'נר שחגגה 25, במסיבות ראוותניות בעלויות הפקה מטורפות. הציבור כבר לא מסוגל לבלוע התנהגות שכזו מצד ידועני העולם כמו בעבר. אם לאחר הסגר הראשון הייתה לגיטימיות ל"פריקת עול" ול"פיצוי" על התקופה שבה אפשרויות אלה נלקחו מאיתנו, כעת הציבור מוקיע את זה - ואף תוקף בחריפות.

אם לא די בכך, רמת החיים של רבים מאתנו ירדה וצפויה משמעותית עוד לרדת. מצד אחד, חלקים גדולים בציבור איבדו את משרתם או הוצאו לחל"ת שמועד סיומה כלל לא ידוע וכעת נדרשים לכלכל את עצמם בצורה נבונה וזהירה אף יותר מאשר בעבר, בכלכלה שחוסר ודאות הוא כמעט שמה השני. מן הצד האחר, ברי המזל שכן שמרו על מקום עבודתם עתידים להתמודד עם קיצוץ בשכר או הכבדה בנטל המס, שנועדה, בין היתר, לממן את עלויות הצעדים הכלכליים שבוצעו עד כה. כשהנטו מתכווץ, פשוט לא קונים מה שלא חייבים, גם אם יש סייל חסר תקדים באתר כזה או אחר.

תרבות הצריכה הכמעט בלתי מוגבלת של קניות חסרות פרופורציה עושה בימים אלה את צעדיה האחרונים. אין ספק שיש הנחות משתלמות ומבצעים אטרקטיביים, אך אקורד הסיום שלה, על רקע עוד ועוד פיטורים במשק, צורם.

דווקא בתקופה כזו, שבה חושבים פעמיים ואפילו שלוש לפני כל הוצאה, אין מקום להסתערות המונית על אתרי הקניות הזרים, כי אם לקנייה שקולה ואחראית יותר. אם כבר נוציא כסף, נעדיף לתמוך במישהו שצריך אותו לפחות כמותנו, ובפרט אם זה מישהו בשכונת מגורינו, בשדה הקרוב לביתנו או במדינה שלנו.

בתרחיש כזה כבר אין צורך בבלאק פריידי או "סיבה למסיבת קניות" של פעם בשנה. יש צורך בהצעת רכישה שהיא בעלת ערך אמיתי וממשי לאורך כל השנה - תוך הקפדה יתרה על שירות, הוגנות ומחיר טוב.

בנובמבר 2021 אולי כבר נוכל להתקהל, אבל קרוב לוודאי שלא נראה תורי ענק מחוץ לחנויות, וקניות שהן לשם הקניות ו"החוויה" בלבד. זה הכי 2019 - וטוב שכך.
הכותבת היא מרצה בכירה בבית הספר להנדסת תעשייה וניהול באפקה, המכללה האקדמית להנדסה בתל אביב וראש תוכנית המצטיינים SMARTUP

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
ולפעמים חגיגת הקניות נגמרת, ד"ר אפרת פרל, דעות

# data[].attributes.attachment_link.description
עוד מוקדם לסכם את שנת 2020, בפרט לנוכח ההפתעות וההתרחשויות שהיא מספקת, אולם כבר עכשיו אפשר לומר בבירור: זו השנה האחרונה בה נראה את טרפת הקניות של בלאק פריידי, סייבר מאנדיי, יום הרווקים הסיני ושאר "חגי הקניות" שנוספו בשנים האחרונות לחודש נובמבר.

# data[].attributes.headline
השפעת מאקרו- גילי

# data[].attributes.subject
השפעת מאקרו- גילי

# data[].attributes.body
כשאחד מפסיד השני ממהר להרוויח

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מי שייכנס בימים אלה לאחת מחנויות רשת המזון אושר עד או לסניפיה הגדולים של שופרסל, עלול לחשוב שנכנס לקניון קטן או לפחות לחנות צעצועים. רשתות המזון, הפארם והסטוק, שממשיכות לפעול ללא הפסקה מאז מארס בחסות הגדרתן בחוק כחיוניות, ידעו לנצל בזריזות את הביקוש שנוצר למוצרים שנמכרים על פי רוב בחנויות שנסגרו משום שהן פועלות בתחומים שאינם מוגדרים חיוניים.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
וירוס קורונה

# data[].attributes.attachment_link.title
רשתות המזון מרוויחות על חשבון החנויות הסגורות: "כולם סביבן מדממים"

# data[].attributes.attachment_link.description
מי שייכנס בימים אלה לאחת מחנויות רשת המזון אושר עד או לסניפיה הגדולים של שופרסל, עלול לחשוב שנכנס לקניון קטן או לפחות לחנות צעצועים. רשתות המזון, הפארם והסטוק, שממשיכות לפעול ללא הפסקה מאז מארס בחסות הגדרתן בחוק כחיוניות, ידעו לנצל בזריזות את הביקוש שנוצר למוצרים שנמכרים על פי רוב בחנויות שנסגרו משום שהן פועלות בתחומים שאינם מוגדרים חיוניים.

# data[].attributes.headline
השפעת מאקרו - דביר רוט

# data[].attributes.subject
השפעת מאקרו - דביר רוט

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
במשך יותר מ-100 ימים מאז ראשית משבר הקורונה, נותרו גני החיות ברחבי הארץ סגורים וצברו הפסדים כבדים המאיימים על יכולתם להתקיים בימי השגרה. למרות ההבטחות, בזמן שאתרי המורשת והגנים הלאומיים נפתחו לציבור הרחב, גני החיות נותרו סגורים - למרות שהם משתרעים על שטח פתוח רחב-ידיים ויכולים לקיים שגרת פעילות תקינה תחת התו הסגול.

בזמן שעסקים רבים מצליחים להפעיל לחצים על השרים הרלוונטיים להם, גני החיות נופלים לתוך ואקום. הם למעשה לא יושבים בפועל תחת אף משרד ממשלתי, וכפופים לעיריות השונות כתאגיד עירוני.

שוב ושוב מנסים מנכ"לי הגנים וכך גם ראשי ערים דוגמת כרמל שאמה הכהן, ראש עיריית רמת גן, לפנות לקבינט הקורונה, לשרים ולפרויקטור הקורונה פרופ' רוני גמזו. בעוד שגמזו ענה כי "יש היגיון בפתיחה של גני החיות בצודה מוסדרת, נעבוד על זה", הנושא לא עולה בקבינט, והם נותרים סגורים יום אחר יום.

בינתיים, בגני החיות צופים בגירעון הגדל. בניגוד לגופים אחרים, רובם לא זכאיים לפיצוי. הספארי, למשל, ש-98% מתקציבו נסמך על הכנסות עצמיות, אינו זכאי לשקל פיצוי מהמדינה.

אורן בן יוסף מנכ"ל הספארי, חושש שאילו המצב ימשך, גן החיות יעמוד בפני סיכון ממשי. לדבריו, "אני לא רוצה לדמיין מצב שבו אין לבעלי החיים אין מה לאכול, אבל אנחנו מתקדמים לשם בצעדי ענק, ואני בכלל לא מדבר על תוכניות הפיתוח למען בעלי החיים שתכנונם עצר מלכת".

בעוד שימי השמש הולכים ומתמעטים, עבור גני החיות החודשים היחידים בשנה של עבודה רציפה ותקינה אוזלים, והם נותרים ללא משאבים. עד כמה מרוקנים כיסיהם? הספארי ברמת גן מדווח על הפסדים בגובה 12 מיליון שקל מאז ראשית הקורונה, כשכל יום נוסף בו שעריו סגורים, גורר הפסדים בגובה 125 אלף שקל.

גן החיות התנ"כי בירושלים צפוי להיכנס לגירעון של 10 מיליון שקל עד לסוף השנה, אם הסגר ימשיך ללא הקלות. במהלך הסגר הראשון, 52 יום, היו לגן החיות התנ"כי הכנסות של 0 שקל, לעומת 7.5 מיליון בתקופה מקבילה אשתקד. כדי לכסות את ההוצאות השוטפות, דרושות הכנסות בסכום של 100 אלף שקל ביום לגן, שמקורן אך ורק ממכירת כרטיסים למבקרים.

בתום הסגר הראשון, גני החיות דווקא נפתחו יחד עם אתרי הטבע, פעלו תחת תו, ולא נרשמו בהם הדבקות. מסוף מאי ועד סוף ספטמבר פעלו הגנים באופן שגרתי, אך בחגים - פסח וסוכות, הזמן הרווחי ביותר עבורם, נותרו סגורים. גם בקשתם לאפשר כניסה של ילדים עם מוגבלות תחת מגבלות הדוקות לא נענתה, לאחר שבסוף הסגר הראשון דווקא אושרה כניסת ילדים עם צרכים מיוחדים, להם האינטראקציה עם בעלי החיים קריטית.

בזמן שהנושא לא עולה באף ישיבת קבינט, השבוע קיימה ועדת הכספים דיון בנושא. בטבלת אקסל שבה מילאו 7 מנכ"לי גני החיות את גובה הגירעונות, העובדים שיצאו לחל"ת והתמיכה שהתקבלה מהמדינה, כתב מנכ"ל "נגב זו" בבאר שבע תחת שורת ההערות מילה אחת: "הצילו!!!". בגני החיות הודו על הדיון, אך סיכמו בפנינו את הדברים באנחת ייאוש: "כולם היו מאוד אמפתיים, ובסופו של דבר גני החיות נותרו סגורים".

ממשרד הבריאות נמסר בתגובה: " אנו בודקים האם נכון יהיה להחריג את הספארי ממתווה היציאה מהסגר".

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
הכסף לאוכל לחיות ייגמר? הממשלה מסרבת לפתוח את גני החיות

# data[].attributes.attachment_link.description
במשך יותר מ-100 ימים מאז ראשית משבר הקורונה, נותרו גני החיות ברחבי הארץ סגורים וצברו הפסדים כבדים המאיימים על יכולתם להתקיים בימי השגרה. למרות ההבטחות, בזמן שאתרי המורשת והגנים הלאומיים נפתחו לציבור הרחב, גני החיות נותרו סגורים - למרות שהם משתרעים על שטח פתוח רחב-ידיים ויכולים לקיים שגרת פעילות תקינה תחת התו הסגול.

# data[].attributes.headline
השפעת מאקרו - לנה

# data[].attributes.subject
השפעת מאקרו - לנה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
משבר הקורונה משפיע ואף משנה את הרגלי הצריכה, ומי שנהנה הם העסקים שמצליחים להתאים את עצמם לשינוי. בעוד שבימים אלה הנהגת המסעדנים נלחמת לצמצם את הסגר ואת המגבלות שהוטלו על הענף, יש כבר מי שמייצר בשטח התאמות למציאות החדשה ומשנה את אופי העסק שלו - גם אם בצורה רדיקלית - כדי לא להישאר מאחור.

לא מדובר רק ברשתות המזון והפארם, שהתחילו לשווק באגרסיביות רבה יותר מגוון רחב של מוצרים, שבדרך כלל נרכשים בחנויות ייעודיות, כמו צעצועים, חוברות יצירה או הלבשה תחתונה. ישנם גם עסקים בתחום המזון, שהקורונה דוחפת אותם להמציא את עצמם מחדש, בין אם באמצעות מכירה באונליין או בין אם באמצעות שינוי תמהיל המוצרים שהם מוכרים.

אחת הרשתות הבולטות, שכבר מיישמת שינוי שכזה בשטח, היא ארקפה של ירון ירקוני. לארקפה 50 סניפים, בעיקר במרכז הארץ. מתוכם 38 הם בתי קפה ו-12 נקודות, שמוגדרות כ"ארקפה בייקרי".

המסעדות ובתי הקפה מאבדים גובה

ההתמחות של ארקפה היא במוצרי פרימיום, שמתומחרים קצת יותר גבוה מהרשתות המתחרות, כשגם האיכות גבוהה יותר. ארקפה, בדומה ליתר העסקים בענף, נדרשה כבר בסגר הראשון לכבות את האור ולהשבית את הפעילות שלה. בדומה למסעדות ובתי קפה רבים, הפתרון בסגר הראשון היה חיבור עם אפליקציית משלוחי אוכל, במקרה הזה וולט. אלא שהחיבור הזה נתן מענה לצורך אחד - הגעה לצרכנים, אבל לא נתן מענה לשינוי שהתרחש לא רק במקום שבו הם צורכים את האוכל - אלא גם באיזה אוכל מדובר.

לא בית קפה, אלא עסק חיוני

ל"גלובס" נודע כי בימים אלה ארקפה מרחיבה את הפעילות שלה גם לעולמות של מעדניה או בלעז "דלי" (Deli). חנויות הבייקרי של מורשות להמשיך לפעול גם תחת הסגר, מכיוון שהן מוגדרות תחת רישיון לממכר מזון - מה שנקרא עסק חיוני. היא מוכרת בחנויות האלה לחמים עוגות, והמגוון הורחב כעת למעדניות שכוללות גם סלטים, לביבות, ממרחים ועוד מוצרים לצריכה ביתית, שמיוצרים במפעל של החברה בנתניה.

וכך, במקום בתי קפה סגורים, ארקפה הצליחה להמציא את עצמה מחדש והפכה את המאפיות שהיו לה עד כה למעדניות. היא פרסה מקררי תצוגה חדשים בשירות עצמי, כלומר כאלה שהלקוח לוקח מתוכם את המוצרים בעצמו. הרעיון הוא למכור מוצרים לצריכה ביתית שהביקוש אליהם גבוה יותר בעקבות הסגר, המגבלות ומציאות הקורונה שכבר משפיעה על הרגלי הצריכה.

את השינוי הזה ביצעה החברה בחנויות השכונתיות, בהן יש קהל ש"צמא" למזון מוכן וטרי שאפשר לקחת הביתה, בין היתר בסניפיה בצפון ובמרכז תל אביב, ברמת גן, בקריית אונו ובחיפה.

ירקוני זיהה את המגמה שנשארה במידה מסויימת מתחת לרדאר: המסעדות אמנם נפגעות, אך לא רק רשתות המזון הגדולות נהנות מהקורונה - גם העסקים הקטנים יותר שפועלים סביבן, כמו מאפיות, מעדניות, קצביות, חנויות דגים ומכולות, נהנו מזינוק אדיר במכירות שלהן, בתקופה שחלק ניכר מהציבור הישראלי מקורקע בארץ וצורך יותר מזון בבית.

נתוני שב"א (שירותי בנק אוטומטיים) המודדים רכישות בכרטיסי אשראי משקפים בדיוק את מה שזיהה ירקוני - הגבינה זזה. מהנתונים עולה כי בעוד שענף המסעדות, בתי הקפה והמזון מציג ירידה במכירות, המעדניות והמכולות נהנות מגידולים מרשימים.

אוכל זה לא רק סופרמרקטים

כך, מהנתונים של שב"א, מפעילת מערכת התשלומים בכרטיסי אשראי בישראל, עולה כי רכישות באשראי ברשתות קמענואות המזון בתשעת החודשים הראשונים של 2020 גדלו ב-22% לסך של כ-40 מיליארד שקל, מתוכם כ-3.5 מיליארד באונליין, והמכולות והפיצוציות גדלו ב-54% לסך של כ-8.6 מיליארד שקל (מתוכם 1.8 מיליארד שקל באונליין).

לעומתן, המכירות ענף המסעדות, בתי הקפה, והמזון המהיר רושמות ירידה של 4% במכירות בכרטיסי אשראי בתשעת הראשונים של 2020, לעומת התקופה המקבילה אשתקד, לסך של 11.2 מיליארד שקל. מתוכם 3 מיליארד בוצעו בעסקאות ללא הצגת כרטיס אשראי - כלומר בקנייה באונליין.

הירידה המינורית כביכול נובעת הן מכך שיותר ישראלים העבירו את הקיץ בארץ והביאו תוספת מרשימה למכירות, הודות לכך שמסעדות רבות עברו למכירה במשלוחים. סיבה משמעותית ונוספת היא העלייה בתשלום באשראי על חשבון כרטיסים מטעם המעסיקים דוגמת תן ביס, כשחברות רבות ביטלו את ההטבות שהן מעניקות בשגרה לעובדים בחל"ת או לכאלה שעובדים מהבית, ואלה עברו לצרוך אותם מרחוק.

מנגד, ענף המעדניות, הקצביות וחנויות הדגים מציג צמיחה מרשימה - עלייה של 48% במכירות בכרטיסי אשראי בתשעת החודשים הראשונים של 2020, לסך של 1.7 מיליארד שקל. מתוכם 244 מיליון שקל נרכשו באונליין, צמיחה של 233% בעסקאות אונליין בתחומים הללו לעומת התקופה המקבילה אשתקד.

גם הרכישות באשראי במאפיות גדלו ב-20% לסך של 881 מיליון שקל, כשהמכירות באונליין גדלו ב-71% לסך של 77 מיליון שקל.

גם מסעדנים רואים את הפוטנציאל

ארקפה היא כאמור לא היחידה שזיהתה את המגמות הללו, ומבצעת את ההתאמות. גם השף יובל בן נריה, השם מאחורי מסעדת היוקרה טאיזו שנסגרה השנה אחרי 8 שנים - "זמנית" להגדרתו - הבין שחוקי המשחק משתנים ושהוא עלול להישאר מאחור. כדי להתמודד, בן נריה כבר השיק תפריט נגיש וקל יותר למשלוחים, תחת השם "קפה טאיזו", וכעת הוא מותח אותו שוב.

בימים אלה בן נריה נכנס לראשונה לתחום שיווק מזון קמעונאי, ויחל למכור באמצעות אפליקציית וולט לא רק את המנות שמבושלות במסעדות שלו, אלא גם מוצרים שהוא מייצר למזווה הביתי תחת השם "המרכולית". מדובר בעזרי בישול, בהם מחיות קארי, מוצרים יבשים, שמנים, רטבים ותבלינים שהוא ייצר במקור עבור הבישול במסעדותיו.

טווח המכירים של המוצרים יעמוד על 20-55 שקל לאריזות של 100-350 גרם. מדובר גם באזורי חלוקה רחבים יותר שיכללו את ת"א, רמת גן, גבעתיים, ראשון לציון, חולון, בת ים, הרצליה, כפר שמריהו ויהוד.

כך או כך, נראה כי מדובר רק בסנוניות ראשונות, שמצטרפות גם להתרחבות המסיבית של קבוצת המסעדות R2M בכיוונים הללו. לפני כשלושה חודשים סגרה הקבוצה את המסעדה הוותיקה ביותר שלה - הבראסרי בת"א - אחרי כ-18 שנה. גם הסגירה הזו הוצגה כזמנית, "עד יעבור זעם", בעקבות איכון של השב"כ שהכניס עשרות עובדים לבידוד.

במקביל לסגירה של המסעדה, הקבוצה האיצה את התרחבות העסקים שנחשבים ליותר רווחיים שלה - הדליקטסן והבייקרי - מעדניה, והקונדיטוריה שגם משמשת כמעדניה בשטחים קטנים יותר. האחרון שבהם נפתח בכיכר דיזנגוף לפני שבועות ספורים, והיד עוד נטויה.

מעדניות במקום הלבשה

למעשה, השטחים הריקים שמתפנים מחנויות הלבשה, הנעלה או מסעדות שסיימו את דרכן בצל המשבר, מאפשרים לכל אותן מעדניות להיכנס לחללים שהיו מאוכלסים עד לאחרונה, במיקומים מרכזיים ולעיתים אף בתנאי שכירות נוחים יותר. חלק מהחללים הללו מתמלאים גם בירקניות חדשות שמוכרות גם מוצרי משלימים - של עסקים פרטיים או כרשתות. על אחת מהן דיווחנו כאן לאחרונה - רשת ירקניות של סיטונאית הפירות והירקות עטרה.

במקביל, גם רשתות קמעונאות המזון הגדולות, מחפשות כיצד לגרום ללקוחות שלהן לקנות אצלן סוגים נוספים של מזון, להגדיל את הסל. כך, רשת יוחננוף פתחה חנויות ייעודיות לממכר גלידות וארטיקים שצמודות לחנויות שלה, ויקטורי החלה למכור באחד הסניפים שלה מזון מהיר כמו שווארמה בפיתה או צ'יפס, ומחסני השוק מקדמת תפריט אוכל ביתי מוכן לרכישה הביתה תחת השם "המטבח של ג'ולי".

"העולם זז. הקורונה האיצה את השינויים שהתרחשו קודם בקצבים איטיים וחלקם הגדול יישאר לנצח ואף יורחב", אומר ל"גלובס" תמיר בן שחר, ממשרד הייעוץ הכלכלי צ'מנסקי בן שחר. הוא מציין, כי "הצרכים וההתנהגויות של קהלי היעד משתנים וישתנו, והתפקיד שלנו בעלי העסקים, הוא להתאים את המוצר השירות לצורך החדש. גם עולם השיווק והקמעונאות נמצא בהפרעה, ונדרש לחדשנות משבשת, כזו המחייבת יצירת שוק, מוצרים ושירותים חדשים, ופחות מהישן והמסורתי".

תמיר בן שחר / צילום: יח"צ

"האוכל המוכן והמשלוחים יתחזקו"

לדבריו האוכל המוכן והמשלוחים ימשיכו להתחזק: "אם לפני הקורונה הם היוו נתח של 17% מהשוק, אנו מעריכים כי תוך 5 שנים זה יגיע ל-24%, הקצב יואץ. קהלים שלא נפגעים כלכלית מהמשבר יגדילו מהותית את החלק של האוכל המוכן על חשבון רכישת מוצרים להכנה בבית".

במקביל הוא מציין, "יגדל גם השוק של רכישת מוצרים להכנת מאכלים מורכבים יותר בבית, גם על ידי עסקים קטנים ואנשים פרטיים שמכינים בבית ומביאים ללקוחות". כדי להמחיש עד כמה השינוי נוגע לכל הרגל הכי שגרתי בחיי היומיום שלנו הוא מסכם - "ייקח עוד הרבה זמן עד שנכבה נרות בנשיפה על עוגת יום הולדת - וכולם יעזו לאכול ממנה".

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
הישראלים מסתגרים ואוכלים: מי שזיהה את הנהירה למעדניות, הרוויח

# data[].attributes.attachment_link.description
ענף המסעדות ספג מכה קשה ואילץ את בעלי העסקים להמציא את עצמם מחדש, כשבתי הקפה "מתחפשים" למעדניות כדי לשרוד ● ל"גלובס" נודע כי ארקפה, למשל, התחילה למכור מזון מוכן הביתה ● השף יובל בן נריה לעומת זאת החל למכור רטבים וחומרי גלם לבישול, והם לא היחידים

# data[].attributes.headline
עידן הפלטפורמות - 

# data[].attributes.subject
עידן הפלטפורמות - 

# data[].attributes.body
מודל חדש בעידן של טכנולוגיה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
החודש האחרון מתאפיין מבחינתי בפיצוץ מטורף של מקורות מידע והשראה. מכירים את זה? מרוב תכנים שאני רוצה לקרוא וללמוד אני בכנות לא יודע מאיפה להתחיל...במסגרת זאת, התחלתי להאזין במקביל לספר #2 ב-Audible (שירות של אמזון): " .

רציתי כבר תקופה ארוכה להתפנות כדי לקרוא אותו, וכעת החלטתי שאני פשוט צולל לתוכו למרות עומס תכנים שמעסיק אותי (אבל היי, בסוף אני פשוט נהנה מזה).

הספר מנתח לעומק את עידן הפלטפורמות הדיגיטליות, מושג שקיבל וממשיך לקבל משמעות ייחודית בעולם שבו לא רק קטגוריות עסקיות משתנות ומתעצבות מחדש חדשות לבקרים, אלא כלכלות שלמות, בעיקר בזכות מאפיינים ייחודיים של אותו מודל עסקי של הפלטפורמות השונות.

תעשיה אחרי תעשיה, מודל ו"שוק" הפלטפורמות "נוגסים" בנתח גדול יותר של שחקנים מסורתיים באותה הקטגוריה, וזאת למרות שלאותן פלטפורמות (בטח בתחילת דרכן), אין את המשאבים, הניסיון, נתח השוק והידע שיש לשחקים המסורתיים. מה שמעלה את השאלה:

כיצד ייתכן שהתהליך הזה יכול גם לקרות תוך חודשים ספורים, ובכך לייצר איום אסטרטגי על עסקים מסורתיים?

אנחנו חיים בעידן שבו עסקי הפלטפורמות מבוססות הטכנולוגיה, מאפשרות חיבור ישיר בין אנשים, ארגונים ובעיקר משאבים, במסגרת אקו-סיסטם רחב שבו נוצר ערך רב לכל הצדדים המחוברים.

הנה כמה דוגמאות, שאינן מחדשות אבל בהמשך, כפי שקראתי בספר, ניתוח מעניין שמבדיל בינן לבין מה שמכונה: חברות/מודל ה- Pipe Line, וזו כן הסתכלות מרתקת בעיני:

2. אייר.בי.אנד.בי בענף התיירות: התחילו ע"י 2 יזמים שהבינו שבמסגרת כנס עסקי גדול שהתקיים בעיר, אין כמעט פנוי במלונות, אז הם חשבו על פתרון זול ונגיש למבקרי הכנס, והשכירו מקום לישון אצלם בדירה ועל הדרך ייצרו לעצמם הכנסה צנועה, והשאר היסטוריה.

3.חנויות האפליקציות כמו של אפל/גוגל: הסמארטפון הוא הפלטפורמה, שמאפשר למפתחי אפליקציות צד שלישי להציע ללקוחות את הכלים שהם מייצרים. במילים אחרות, אפל וגוגל אינם מעסיקים את כל אותם המפתחים והן גם לא הבעלים של האפליקציות, אבל כן מרוויחות מהצריכה שלהן תמורת האירוח וההנגשה למשתמשים.

4.אליבאבא, שהיא בין היתר הבעלים של אחד מאתרי הסחר (c2c) הגדולים בסין ובדרום מזרח אסיה (Taobau), סוג של מתחרה ל-ebay, משרת מאות אלפי קמעונאים שמוכרים דרכה יותר ממיליארד מוצרים שונים מבלי להיות הבעלים של מוצר אחד (אולי חוץ ממותגים פרטיים, כמו שיש לאמזון).

5. כנ"ל לגבי ebay, אמזון ותחת אותה ההגדרה, גם פייסבוק שהיא בסוף חברה שמוכרת דאטה למפרסמים, נחשבת לחברת המדיה הגדולה בעולם, מבלי שהיא משקיעה משאבים בייצור התוכן, אותו מייצרים לבד מילארדי המשתמשים...(כנ"ל לגבי יו-טיוב).

נקודה חשובה: בכל הדוגמאות האלו, מדובר בחברות שמאפשרות פעילות של צדדים שלישיים שפעילים עסקית (מתארחים) על גבי הפלטפורמה שלהם, מבלי שהפלטפורמה היא הבעלים של המשאבים (אובר - לא הבעלים של הרכבים ואפילו לא מעסיקה את הנהגים, Airb&b אינה הבעלים של הנכסים המשווקים דרכה, ובחנויות האפליקציות של אפל וגוגל, הם לא הבעלים של מאות אלפי האפליקציות שמוצעות ללקוחות, מודל הרווח הוא אחוזים מהמכירות...

אבל מי יכול להפוך לפלטפורמה?

כל תעשייה המבוססת באופן מהותי על דאטה, כשישנה חשיבות עסקית סביב מידע על הלקוחות, שינויים בהיצע ובביקוש, שינוי במחירים ושינויים שיווקיים היא קנדידטית ראויה להפוך לפלטפורמה (באופן עצמאי או ע"י כניסת שחקן/איום חיצוני), ובמילים אחרות - כמעט שכל תעשיה....

לכן זה לא מפתיע שאנחנו חיים בעידן הפלטפורמות, והן מובילות תעשיות וקובעות סטנדרטים לתעשייה המסורתית: אפל, גוגל, מיקרוסופט, אמזון ועוד.

ההבדל העסקי/אסטרטגי בין פלטפורמות ל- Pipe Lines:

אולי כדאי להתחיל בהגדרה הבסיסית של המושג "פלטפורמה": מודל עסקי המבוסס על תשתית טכנולוגית, המייצרת מקום מפגש בין אנשים וצדדים עסקיים שונים וכמובן- לקוחות, ליצירה והפקה של ערכים הדדיים.

הפלטפורמה מציעה סט מוגדר של כללים ונורמות, וגם מציעה מערכת אכיפה (כמו למשל האפשרות לחסום משתמשים או לדווח על תוכן פוגעני, או מוכר באתר סחר שפישל בשירות/מוצר). בחלק מהפלטפורמות האכיפה מבוססת על דיווח וההתנהלות של הלקוחות עצמם. למשל: באתר סחר, יש את מנגנון הדירוג של איכות השירות והמוצרים. מי שלא יעמוד בסטנדרט גבוה, ייפגע עסקית גם ללא התערבות רשמית של הפלטפורמה.

מאפיין מרכזי נוסף במסגרת האינטראקציה מול הלקוחות: מיקסום של המפגשים האלו (על בסיס דאטה ועניין), וזאת כדי להגדיל את הערך הן לצד המוכר וכמובן לצד הלקוח. פה גם נכנסת הביקורת כלפי הרשתות החברתיות, כי לייקים למשל זה ערך שתוכנן כדי להחזיר גולשים...

אבל, רוב העסקים המסורתיים לא עובדים כך, הם דומים יותר ל- Pipe Line:

בניגוד למודל של פלטפורמה, ה-PP הוא עסק המבוסס על שלבי ייצור לינאריים, שלב אחר שלב, עם יצרנים בקצה אחד וצרכים בקצה השני. כל שרשרת הערך מבוססת על הקו הזה. חברה מתכננת ומייצרת מוצר, אחרי זה משווקת אותו, הלקוח מגיע ורוכש את המוצר. במילים אחרות, המודל המסורתי הוא Linear value chain.

כיום יותר ויותר עסקים מסורתיים מחפשים דרכים להמיר עצמם מ-PP למודל של פלטפורמה ובעיקר לייצר מקום לחיבור בין המפיקים= היצרנים, הצרכנים, והפלטפורמה עצמה.

מדוע פלטפורמות מנצחות חברות Pipe Line?

1. הפלטפורמות מעלימות את המתווך באמצע (ה-middle man), ומציאות רמת שקיפות, חופש פעולה ודינאמיות גבוהה יותר באופן משמעותי עבור הלקוחות, ובמילים אחרות - הרבה יותר ערך עבור כל הצדדים. הן למעשה מנטרלות את שומרי הסף המסורתיים ואת הכוח החד צדדי שיש להם.

2. פלטפורמות אינן תלויות בהגדלת משאבים כדי לצמוח, למשל: בענף התיירות, רשתות מסורתיות כמו הילטון צריכות להשקיע בנדל״ן כדי לבנות יותר מלונות ואתרי נופש כדי להגדיל את מספר החדרים שהן יכולות לשווק. אך לחילופין, Airb&b לא צריכה להשקיע בנדל"ן או בפיתוח אתרי נופש, אלא לגייס עוד משכירי נכסים דרכה (אתגר לא פשוט ובכל זאת, כוחה צמח בזכות הערך הכולל שהיא ייצרה עבור כל הצדדים.

אמזון לא צריכה לייצר יותר מוצרים כדי לצמוח אלא לגייס יותר מוכרים וקמעונאים שיציעו את המוצרים שלהם דרכה, מה שייצר יותר מבחר עבור הלקוחות מה שיביא יותר לקוחות וכפועל יוצא, יעודד יותר קמעונאים לפתוח חניות ולשווק דרך אמזון (זאת מלבד האלגוריטמים וניהול הדאטה המטורפים של החברה...). לכן בהגדרה, צמיחה עבור פלטפורמות תהיה תמיד גדולה ויעילה יותר.

3. הפלטפורמות מנצלות את הדאטה שלהן כדי להפגיש בצורה מדויקת וטובה יותר ביו הצרכן לבין היצרן ובכך מגדילה את הערך לשניהם.

4. במקום להתבסס על מלאי קיים, הפלטפורמות בכלל לא מתעסקות עם המלאי. המשאבים והנכסים הם לא של הפלטפורמה אלא של היצרנים שמתארחים וכמובן של הלקוחות עצמם.

5. פלטפורמות טובות יותר בלאתר ולטפל במי שלא מייצר ערך: לרוב הם עצמם נפלטים מהמערכת כי הלקוחות עצמם מדרגים אותם נמוך, או לא קונים. זאת אומרת שכל מנגנון הבקרה הוא יעיל בהרבה ביחס לחברות PP ולמוסדות מסורתיים, שמורגלים היסטורית לנהל להשקיע במנגנונים שלמים של בקרה, תחקור, מזעור נזקים וכו. כל זה שואב משאבים אדירים מהמערכת המסורתית...ופוגע ביכולת לצמוח ולהתחדש.

6. קחו למשל את תחום האינציקלופדיות המודפסות של פעם: בריטניקה היתה חברה שמבוססת על תהליך ייצור קווי: פרופסורים, חוקרים, כותבים, עורכים וכו היו עובדים מאוד קשה על כתיבת הספרים, ואז היה מנגנון שיווק ומכירה, מערכת מורכבת ומאוד יקרה. אבל אז הגיע ויקיפדיה! מקום מפגש בין כותבים ועורכים לבין הצרכנים שהם הקוראים. ויקיפדיה לא מעסיקה את הכותבים והעורכים, אין עלות שיווק....הכל יעיל וישיר יותר מול הצרכן הודות לקהילה שנוצרת על גבי הפלטפורמה.

המשמעות היא שבהגדרה הרעיונות הם בעלי סיכוי גבוה יותר להיות רלוונטיים ובאמת לתרום לפעילות העסקית, בתהליכים קצרים ואמפריים יותר, בטח ביחס לחברות מסורתיות. לכן הפלטפורמות גם שכללו את מנגנון הניתוח העצמי שהן עושות על בסיס קבוע, ובכך מתפתחות ומשתפרת תוך כדי תנועה 7. מ-Push ל- Pull: הפלטפורמות לא משקיעות במערכים מורכבים של פרסום ושיווק ללקוחות, אלא מבוססות יותר על עניין שהלקוחות מגלים בהתאם למה שמוצע להם בתוך הפלטפורמה. פה נכנס גם נושא השימוש בדאטה כדי לייצר את המפגשים המדויקים ביותר. אבל הנקודה המשמעותית היא, שהצרכים מגיעים בגלל מערך כולל של ערך המוצע להם, לא בגלל דחיפה של מוצר (בדומה לתהליכי שיווק ומכירה של חברות מסורתיות). 8. אפילו תפסית החדשנות יעילה ופתוחה יותר בפלטפורמות מאשר במודל מסורתי: בחברות PP, החדשנות מבוססת על השקעה ב- R&D, קבוצות מיקוד ועוד. בפלטפורמות, הקהילה המבוססת על החיבור בין יצרנים לבין הלקוחות והדאטה שנוצר אומר לבד לפלטפורמה מה מעניין כל צד, יש יותר גורמים שונים שנפגשים בפלטפורמה ולכן ההצעות של כל צד הוא קרקע לרעיונות חדשים שתמיד מתבססים על שימוש כל הזמן. קרדיט תמונות: ישיר בפלטפורמה! , , ,

# data[].attributes.attachment_link.title
עידן מהפכת הפלטפורמות

# data[].attributes.attachment_link.description
החודש האחרון מתאפיין מבחינתי בפיצוץ מטורף של מקורות מידע והשראה. מכירים את זה? מרוב תכנים שאני רוצה לקרוא וללמוד אני בכנות לא יודע מאיפה להתחיל...במסגרת זאת, התחלתי להאזין במקביל לספר #2 ב-Audible (שירות של אמזון): "מהפכת הפלטפורמות".

# data[].attributes.headline
מודל אנסוף - אסטרטגיית צמיחה

# data[].attributes.subject
מודל אנסוף - אסטרטגיית צמיחה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בלעדי לכלכליסט

שופרסל מתרחבת בשוק המזון המוסדי. לכלכליסט נודע כי החברה חתמה היום על ההסכם לרכישת אמיגה שיווק מזון, חברה מובילה לסיטונאות מזון, שמחזור מכירותיה השנתי גבוה מ-100 מיליון שקל - שופרסל רוכשת 75% מהמניות תמורת 23.5 מיליון שקל ותקים חברה בת בשם דופרסל אמיגה בה יחזיק גילי אמיגה 25% מהמניות.

המו"מ נמשך קרוב לשנה וחצי, וידיעה על כך פורסמה באוגוסט 2019 בכלכליסט. המו"מ הופסק בשל משבר הקורונה, כשהוא מתחדש לאחרונה. הרכישה שאותה הוביל המנכ"ל איציק אברכהן תהפוך את אמיגה שיווק מזון לזרוע הביצוע של שופרסל לשוק המזון המוסדי, ותיתן לה כניסת רגל לגופים מוסדיים בכל הארץ. בשופרסל סירבו להגיב.

אמיגה, שהוקמה ב־1950 בידי שאול אמיגה ומנוהלת בידי בנו גיל, משווקת לפי דן אנד ברדסטריט כ־60% מהמזון לשוק המוסדי באזור גוש דן רבתי. היא פועלת בצריפין ממרכז לוגיסטי חדש בבעלותה בשטח 4,000 מ"ר, ממנו מופצים מוצרי מזון לכ-3,000 לקוחות - חברות קייטרינג גדולות, מסעדות, מלונות, גני אירועים ומשרדי ממשלה.

החברה צמחה ממעדנייה בשכונת התקווה שעדיין פועלת. היא משווקת מוצרי מזון של כל היצרניות בארץ, - מאסם ועד יוניליוור - שמנים, קטניות, רטבים וירקות קפואים, לצד מוצרים משלימים כמו כלים חד־פעמיים וחומרי ניקוי.

אמיגה אף מייבאת מוצרים למטבח האיטלקי, האסייתי והאוריינטלי, כגון פסטות ורוטבי עגבניות, שמנים מיוחדים ומוצרים לסושיות. בעמוד הבית שלה מצוין כי היא דואגת לשימור הסביבה ומשווקת באריזות ואקום ולא בפחיות שימורים.

# data[].attributes.attachment_link.title
שופרסל רוכשת את אמיגה שיווק מזון ב-23.5 מיליון שקל

# data[].attributes.attachment_link.description
הקבוצה בניהולו של איציק אברכהן, שרוכשת 75% ממניות אמיגה, נכנסת לשוק המזון המוסדי: החברה הנרכשת מפיצה מוצרי מזון לכ-3,000 לקוחות, בהם חברות קייטרינג, מסעדות, בתי מלון, גני אירועים ומשרדי ממשלה - מחזור המכירות השנתי של החברה גבוה מ-100 מיליון שקל

# data[].attributes.headline
גילגול לפנים / לאחור

# data[].attributes.subject
גילגול לפנים / לאחור

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
שלוש שנים אחרי שהוקמה, פלטפורמת המכירה באונליין שוקיט (Shookit) נמכרת לסיטונאית מכירת הירקות והפירות . היקף העסקה אינו ידוע, אולם לפי עטרה הוא עומד על כמה מיליונים בודדים של דולרים. כיום הפעילות של שוקיט נחשבת קטנה יחסית - עם היקף מכירות של כ-20 מיליון שקל בתשעת החודשים הראשונים של 2020, וכעת היא תוטמע בתוך הפעילות של עטרה.

החיבור בין השתיים נולד כשעטרה הפכה לפני כחצי שנה לספקית של שוקיט בהיקפים קטנים יחסית.

רכישת הפלטפורמה תאפשר לעטרה גישה למאגר לקוחות באזור המרכז ולמרכזי ההפצה שהיא מפעילה, וזאת מתוך תקווה להרחיב את הפעילות בעתיד גם לשאר הארץ וליהנות מתנאי הסחר לפירות וירקות שיכולה לספק עטרה.

דניאל רובין, מנכ"ל שוקיט, ימשיך בתפקידו, כשעטרה תקלוט לתוכה את 30 העובדים של שוקיט, מחציתם עובדי מטה, והיתר עובדי תפעול.

העסקה הזו מתרחשת כעת, חודשיים לאחר שדווח לראשונה ב"גלובס" על הכניסה של עטרה לתחום המכירה הקמעונאית עם הקמת רשת חנויות למכירת ירקות, פירות ומוצרים נוספים, כשהחנות הראשונה שלה נפתחה בעיר כפר סבא. בעטרה מועסקים כיום מועסקים למעלה מ-100 עובדים, ומחזור המכירות השנתי שלה מוערך בכ-150 מיליון שקל.

עיקר המיקוד של שוקיט היה במכירה ישירה לצרכן (B2C), לצד פעילות מצומצמת יותר ללקוחות עסקיים (B2B) בהם לקוחות כמו חברות הייטק ומשרדי עו"ד, אולם הפעילות הזו הצטמצמה בצל משבר הקורונה והמעבר של חברות לעבודה מהבית.

עד היום הפעילות של עטרה לא פנתה לעסקים כמו מסעדות, ברים ובתי קפה, וכעת היא מתכוונת להשקיע מאמצים ביצירת פעילות שכזו באמצעות התשתית של שוקיט.

שוקיט שהוקמה לפני כשלוש שנים על ידי מיכאל אוסדון, אסף חכמון ומאי שוחט הקימה אתר אונליין למכירת פירות וירקות לצד מוצרים מזון נוספים. לצד הפעילות הקמעונאית שהקימה, מייסדי שוקיט הרחיבו את פעילותם תחת השם בונד, דרכה הקימו תשתית להפצה ללקוח הקצה הביתה, באמצעות התשתית הטכנולוגית שפיתחו.

לחברה מערכת טכנולוגית המאפשרת ניהול אוטומטי של מלאי הסחורה בין מוקדי המכירה וויסות עומסי הרכישות באתר. המערכת אמורה להתריע כל העת על המלאי הקיים בכל אחד ממרכזי ההפצה, ולפזר בהתאם ובאופן אוטומטי את הזמנות הלקוחות. בעקבות כך לצד המותג שוקיט נולד מותג נוסף - חברת בונד - תשתית טכנולוגית אופרטיבית בלבד. באמצעות הטכנולוגיה הזו מספקת בונד שירותים דומים לחברות נוספות בחו"ל. הפעילות של בונד תימשך ללא שוקיט, ואינה מהווה חלק מהעסקה.

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
חברת הירקות והפירות עטרה רוכשת את פלטפורמת האונליין Shookit

# data[].attributes.attachment_link.description
שלוש שנים אחרי שהוקמה, פלטפורמת המכירה באונליין שוקיט (Shookit) נמכרת לסיטונאית מכירת הירקות והפירות . היקף העסקה אינו ידוע, אולם לפי עטרה הוא עומד על כמה מיליונים בודדים של דולרים. כיום הפעילות של שוקיט נחשבת קטנה יחסית - עם היקף מכירות של כ-20 מיליון שקל בתשעת החודשים הראשונים של 2020, וכעת היא תוטמע בתוך הפעילות של עטרה.

# data[].attributes.body
פוקס מרחיבה את פורטפוליו המותגים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
פוקס עם הפנים לחו"ל. אחרי קנדה, קבוצת האופנה מנהלת משא ומתן לקבלת זיכיון למותג נייקי גם במדינות אירופה, כך נודע ל"כלכליסט". ככל הידוע, מדובר במדינות שבהן נייקי ופוטלוקר לא פעילות כיום ואין בהן זכיין למותג. הפעילות הבינלאומית של קבוצת האופנה הוגדרה על ידי הנהלת פוקס כאחד ממנועי הצמיחה העתידיים של החברה.

בעל השליטה ומנכ"ל פוקס הראל ויזל מוביל את האסטרטגיה העסקית של הקבוצה שמטרתה התרחבות. פוקס קיבלה ב־2014 את הזיכיון לשיווק והפצה של המותג נייקי בישראל. הקבוצה מפעילה בישראל 22 חנויות נייקי.

פוקס אינה נהנית מבלעדיות על נייקי בישראל, אך מנגד, אין שום גוף קמעונאי אחר שיש לו כיום זיכיון לנייקי, וזאת לאחר שפוקס השתלטה על הפעילות הקמעונאית של מותג הספורט. בעבר הפעילות כן הופעלה על ידי כמה זכיינים שונים, ובהם גוטקס מותגים בבעלות ג'ואי שוובל, קובי סקאל, חברת ונדום בבעלות משפחת פולק וריטיילורס, שהיתה בבעלות דובי שניידמן ורוני ורטהיימר ולימים נרכשה על ידי קבוצת פוקס. כשנייקי ריכזה את הפעילות בידי פוקס בלבד, היא גם פעלה להעביר לידיה את הפעלת חנויות האאוטלט של המותג בישראל. חנויות אלה הן היחידות שאינן מופעלות באמצעות פוקס.

בנובמבר 2017 הרחיבה פוקס את פעילות נייקי וקיבלה מהחברה הבינלאומית את הזיכיון הבלעדי להפעלת חנויות נייקי בקנדה. נכון להיום, הקבוצה מפעילה בטורונטו שבע חנויות של המותג הבינלאומי. קבוצת האופנה חתמה על לוקיישנים לפתיחת חמש חנויות נייקי נוספות בטורונטו שיוקמו עד 2020.

על פי התוכנית האסטרטגית של פוקס, בין שנת 2020 ל־2021 עתידה הקבוצה לפתוח ארבע חנויות נייקי במונטריאול וחנות נוספת באוטווה שבקנדה. בשנים שלאחר מכן ועד 2022 עתידה פוקס להרחיב את פעילות המותג עם שש חנויות נוספות בקנדה, שלוש באדמונטון ועוד שלוש בקלגרי. המותג נייקי נמכר גם באתר הסחר של הקבוצה, טרמינל איקס, וכן בחנויות להנעלת ספורט.

בשנתיים האחרונות שמה קבוצת האופנה דגש על הרחבת פורטפוליו המותגים שלה לעולמות הספורט. ב־2017 היא קיבלה את הזיכיון לרשת נעלי הספורט האמריקאית Foot Locker, וכפי שעשתה עם אמריקן איגל ומותגים בינלאומיים נוספים, פרסה פוקס את פוט לוקר במהירות גדולה יחסית. בשנה הראשונה לכניסת המותג לישראל נפתחו 17 חנויות, ובתוך שנתיים הורחבה הפריסה ל־50 חנויות בקניונים ברחבי הארץ.

אלה מצדם מדווחים כי פוט לוקר הפכה לאחת מרשתות הקמעונאות היותר מצליחות בפורטפוליו המותגים של קבוצת האופנה. בשנת 2020 תרחיב פוקס את רשת הנעלת הספורט ל־60 חנויות. הכנסות חברת ריטיילורס, שאחראית לפעילות מותגי הספורט נייקי ופוט לוקר בתוך קבוצת פוקס, עמדו בשנת 2018 על 23 מיליון שקל, הכנסות גבוהות משמעותית מאלה של יתר החברות־הבנות בקבוצה.

בהתאם לאסטרטגיית ההתרחבות בחו"ל, לצד המותג נייקי, פוקס מפתחת גם את פעילות מותג הסבונים ומוצרי האווירה ללין בקנדה. בפורטפוליו של פוקס 17 מותגי אופנה, תשעה מהם מותגים בהסכמי זיכיון בינלאומיים. הקבוצה מפעילה כ־700 חנויות בישראל.

פוקס נסחרת לפי שווי של 1.48 מיליארד שקל, ומבין קבוצות האופנה הציבוריות ניכר כי ההתרחבות מסייעת לה להתמודד עם משבר האופנה. הקבוצה סיימה את הרבעון השני של 2019 עם צמיחה של 50% בהכנסות, שהסתכמו ב־647 מיליון שקל.

הרווח הנקי צמח ב־40% והסתכם ב־59.5 מיליון שקל. המכירות בחנויות זהות של מותגי האופנה ואופנת הבית של פוקס עלו ברבעון ב־%2.9, צמיחה שעיקרה בעיתוי חג הפסח. אך בהתבוננות חצי־שנתית, שמנטרלת את השפעת העונתיות ואת עיתוי חג הפסח, מכירות החנויות הזהות של מותגי האופנה של פוקס ירדו ב־%1.3, בדומה לירידה שנרשמה בכלל השוק.

מפוקס נמסר בתגובה: "אנחנו חברה ציבורית, וכאשר יהיו דברים לפרסם, נפרסם בצינורות המקובלים".

# data[].attributes.attachment_link.title
מסע ההתרחבות של פוקס מגיע לאירופה

# data[].attributes.attachment_link.description
לכלכליסט נודע כי קבוצת האופנה בשליטת הראל ויזל מנהלת משא ומתן לקבלת זיכיון לשיווק והפצה של מותגי הספורט נייקי ופוטלוקר במדינות אירופה, שנתיים אחרי שקיבלה את הזיכיון למותג בקנדה. בשנתיים האחרונות שמה פוקס דגש על הרחבת פורטפוליו המותגים שלה לעולמות הספורט ועל התרחבות בינלאומית

# data[].attributes.headline
ניתוח אירוע - מיצוב מחדש שמפו פינוק

# data[].attributes.subject
ניתוח אירוע - מיצוב מחדש שמפו פינוק

# data[].attributes.attachment_link.title
ניתוח אירוע - מיצוב מחדש של שמפו פינוק

# data[].attributes.headline
ניתוח אירוע - השקת גליס

# data[].attributes.subject
ניתוח אירוע - השקת גליס

# data[].attributes.attachment_link.title
ניתוח אירוע - השקת גליס

# data[].attributes.headline
מותגים פרטיים

# data[].attributes.subject
מותגים פרטיים

# data[].attributes.headline
סכסוכים בערוצי השיווק

# data[].attributes.subject
סכסוכים בערוצי השיווק

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
רשת הקמעונאות יוחננוף הפסיקה לרכוש סחורה של מחלבת טרה - כך נודע ל"גלובס". התוצאה היא שלקוחות שהגיעו בימים האחרונים לרשת לא מצאו את הסחורה של המחלבה על המדפים.
יוחננוף, בניהול ובבעלות איתן יוחננוף, הפסיקה בשבוע האחרון לקבל סחורה מהמחלבה שבבעלות החברה המרכזית (קבוצת קוקה קולה ישראל).

ככל הידוע, בין השתיים נוצר קרע בשל פערים הנוגעים למחירים שגובה החברה המרכזית עבור מוצרי טרה. יוחננוף מבקשת לקבל הנחות ולגלגל אותן ללקוחותיה דרך מבצעים, אך הצדדים לא מגיעים לעמק השווה.
המוצר היחידי של טרה שבינתיים לא הוסר מהמדפים הוא חלב טרי מפוקח. לפי שעה, הפסקת אספקת הסחורה כוללת רק את מוצרי המחלבה ולא את יתר המוצרים של קבוצת קוקה קולה ישראל לרבות משקאות קלים, מים ומשקאות אלכוהוליים.

לפני כשנתיים נרשם סכסוך מסחרי בין יוחננוף לבין מחלבה אחרת - תנובה. המחלוקת הביאה את יוחננוף להפסיק לרכוש חלק מהסחורה של המחלבה. אז, נטען בסביבת תנובה כי המחלוקת נוצרה על רקע דרישת רשת המזון להרחיב את מסגרת האשראי שלה מול תנובה. גורמים בסביבת יוחננוף טענו אז כי מדובר בוויכוח מסחרי, ואישרו כי הועבר מסמך פנימי לצמצום הפעילות עם תנובה, שהוגדר כדבר שבשגרה כשאין הסכמה הדדית עם ספקים.

ביוחננוף בוחנים הנפקה

בימים אלה בוחנים ביוחננוף אפשרות להנפיק את הרשת בבורסה בתל אביב, וככל הידוע עורכת החברה תשקיף לקראת הנפקה לפי שווי של 1.8 מיליארד שקל. לשם כך, היא שכרה את שירותיו של משרד עורכי הדין המבורגר-עברון. השאלה אם הפעם זה יקרה, הרי כבר לפני שנתיים וחצי דווח על הנפקה אפשרית של הרשת בעקבות פגישות של איתן יוחננוף עם חתמים, אך המהלך לא יצא לפועל.

הרשת שמונה כיום 26 סניפים בשטחים גדולים בפריסה ארצית, החלה את דרכה כחברה סיטונאית בשנות ה-70. ב-1992 נכנסה החברה לפעילות קמעונאית מורחבת, והיא מנוהלת כיום על ידי האחים והאחיות למשפחת יוחננוף, בהובלת איתן יוחננוף.

פעילות טרה בשחיקה

לאחרונה פרש מנכ"ל מחלבת טרה טל רבן אחרי תקופה של שלוש וחצי שנים במחלבה, ועבר לנהל את קימברלי קלארק. במקומו מונה יהודה פורטה, מי ששימש קודם לכן כמנכ"ל יצרנית האריזות אמרז ובעבר מנכ"ל נביעות, מותג נוסף של הקבוצה.

בשנתיים האחרונות סובלת המחלבה משחיקה מתמשכת בפעילות, שהתגברה ביתר שאת בחודשים האחרונים. כמו כן, בדומה לתנובה, היא נדרשה להתמודד עם סירובו של שר האוצר משה כחלון לממש את המלצת ועדת המחירים ולייקר את מוצרי החלב המפוקחים.

על רקע זה, עתרו שתי המחלבות לפני כשנה לבג"ץ - ולאחרונה ניצחו. לפני כחודש וחצי נכנס הייקור לתוקף, והצטרף לעליית מחירים נוספת שביצעו טרה ותנובה בקיץ שעבר.

טרה, המחלבה השלישית בגודלה בישראל, סיימה את 2018 עם צמיחה במכירות של כ-1%, שהסתכמו בכ-990 מיליון שקל. עם זאת, היא רשמה ירידה כמותית במכירות של קצת יותר מחצי אחוז. מגמת הירידה נמשכה גם במהלך 2019 במגוון קטגוריות.

מרשת יוחננוף נמסר בתגובה כי "אכן התגלעו חילוקי דעות עסקיים". מטעמה של טרה מקבוצת החברה המרכזית נמסר "ככלל, אנחנו לא מתייחסים לנושאים מסחריים בתקשורת".

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
למה יוחננוף הסירה את מוצרי החלב של טרה מהמדפים?

# data[].attributes.attachment_link.description
רשת הקמעונאות יוחננוף הפסיקה לרכוש סחורה של מחלבת טרה - כך נודע ל"גלובס". התוצאה היא שלקוחות שהגיעו בימים האחרונים לרשת לא מצאו את הסחורה של המחלבה על המדפים.יוחננוף, בניהול ובבעלות איתן יוחננוף, הפסיקה בשבוע האחרון לקבל סחורה מהמחלבה שבבעלות החברה המרכזית (קבוצת קוקה קולה ישראל).

# data[].attributes.headline
שינויים בערוצי ההפצה - D2C

# data[].attributes.subject
שינויים בערוצי ההפצה - D2C

# data[].attributes.attachment_link.title
קולגייט וברילה ישירות לצרכנים: החברה שעוקפת את הרשתות

# data[].attributes.attachment_link.description
יותר חברות מזון מוכרות אונליין - שטראוס השיקה אתר חקלאים בשם "טעם הטבע מרקט", במסגרתו חקלאים יוכלו למכור סחורה ולסלוק אותה בעצמם. גם היבואנית שסטוביץ השיקה אתר משלה, עם מגוון של 100 מוצרים, כולל ספיד סטיק, ופלמוליב. היא מבטיחה משלוח תוך 3 ימים. איך המחירים? בדקנו

# data[].attributes.headline
ניתוח פעילות סיטונאי/מפיץ מוביל - ליימן שליסל

# data[].attributes.subject
ניתוח פעילות סיטונאי/מפיץ מוביל - ליימן שליסל

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
עד לפני שלוש שנים וחצי היתה חברת ליימן־שליסל, שבבעלות בני הדודים ראובן שליסל ומוני ליימן, היבואנית הבלעדית של מותגי פררו רושה - החברה האיטלקית עם הליין הפופולרי של המוצרים שוקולד נוטלה, קינדר בואנו, טיקטק ועוד. לפי הערכות בשוק, באותה תקופה הרווחיות הגולמית של ליימן־שליסל על מותגי פררו היתה 35%-40%. ההצלחה לא נעלמה מעיניהם של האיטלקים, שהחליטו להיכנס בעצמם לפעילות מכירה בישראל ונפרדו לשלום מליימן־שליסל. אחרי שזה קרה, הופתעו גורמים בשוק הקמעונות לגלות עד כמה המוצרים של החברה האיטלקית שנמכרו בישראל היו יקרים.

"כשליימן־שליסל הפסידו את פררו הרבה מאתנו גילו עד כמה הקופון שהם גזרו על המוצרים שלהם היה גבוה", אומר קמעונאי, "בתקופה של ליימן־שליסל המוצרים של פררו נמכרו לקמעונאים ב-30% יותר. לאחר שפררו התחילו למכור ישירות לקמעונאים המחירים ירדו והיו יותר קרובים לאלה שבחו"ל. היום כבר לא משתלם להביא יבוא מקביל של מוצרי פררו".

השמות מוני ליימן וראובן שליסל אולי לא אומרים הרבה לישראלי הממוצע, אבל הם עומדים מאחורי כמה מהמותגים הפופולריים על המדפים - לואקר, מנטוס, הרשי'ס, סוכריות וורטס אורגינל, טופיפי ועוד. הם גם הבעלים של מותג הפיצוחים קליית גת ומחזיקים ב-50% ממפעל המזון טעמי הגליל.

את ליימן־שליסל מזכירים בדרך כלל בשוק הקמעונות לצד שני יבואנים בלעדיים אחרים - יוני שסטוביץ, הבעלים של החברה הקרויה על שמו, ונועם וימן, מבעלי חברת דיפלומט. מדובר באנשי עסקים ותיקים מאוד, שירשו ממשפחותיהם עסק ליבוא של מותגים בינלאומיים חזקים, הרחיבו אותו ופיתחו מכונת שיווק, הפצה ולוגיסטיקה משומנת - תוך שהם מתרגמים את הסכם הבלעדיות עם היצרניות בחו"ל למחירים גבוהים בישראל. ואולם בעוד וימן (שהוא, אגב, קרוב משפחה של מוני ליימן) ושטסוביץ' מייבאים מוצרי טואלטיקה וטיפוח, ויבוא מזון הוא עסק משני - ליימן־שליסל מומחים בתחום אחד ספציפי: ממתקים. פרט לכך, הם מפיצים שני מותגים בתחום הכביסה (ביומט ותינוקלין), ומותג אחד בתחום הקפה - לוואצה.

ליימן־שליסל אמנם הפסידה את פררו רושה, אך בחברה לא נטשו את הנוהג הישן וגם בוופל לואקר, מותג חזק אחר של החברה, היא נוקטת תמחור גבוה. לואקר הוא המותג המוביל בשוק הוופלים הישראלי, עם נתח שוק של 32% לעומת 28% לזה של שטראוס־עלית. בדיקה שערך Markerweek השבוע מבהירה שמחירי הוופלים המיוצרים בהרי הדולומיטים גבוהים בהרבה בישראל בהשוואה לחו"ל. כך למשל, חבילת ופלים לואקר בטעם אגוזים (175 גרם), יקרה יותר בישראל (שופרסל אונליין) ב-162% מאשר בבריטניה (טסקו). מותגים אחרים שמוכרת ליימן־שליסל בישראל כיבואנית בלעדית (ראו תרשים) לרוב נמכרים גם הם במחיר הגבוה בעשרות אחוזים לעומת מחירם בחו"ל.

אין זה מפליא, אם כן, שיש בשוק הקמעונות מי שמדברים על ה"חזירות" לכאורה של ליימן־שליסל, שלה מחזור מכירות שנתי המוערך ב-500 מיליון שקל ורווח נקי מוערך של 7%-10%. "זאת חברה סופר־רווחית", אומר בכיר בענף המזון, "הם השכילו לבנות מותגים פרטיים שמיוצרים בחו"ל, כמו יוגטה וצ'וקטה - מוצרים לא מאוד בריאים שהם מייבאים בזול, ומוכרים אותם פה ברווחיות גדולה. לצד זאת, לואקר הוא מותג ענק שמוביל שוק בישראל ונמכר במחירי פרימיום. סביר להניח שבשנים האחרונות השתפרה הרווחיות של ליימן־שליסל אף יותר, גם בשל התחזקות השקל מול היורו והדולר. הם יכלו להוריד את המחירים אבל לא עשו זאת. ב-2019 לבדה התחזק השקל מול היורו ב-10.5%, והיבואנים הרי קונים במטבע המקומי. אמנם יש להם עלויות הפצה גבוהות, אבל הגיוני שהרווחיות עלתה".

במותג לואקר, אגב, ישראל נמצאת הראשון בעולם בצריכה לנפש של הוופל ובמקום רביעי מבחינת צריכה אבסולוטית - ומנטוס הוא המותג החזק השני של ליימן־שליסל, שגם בו מוגדרת ישראל השוק הגדול ביותר לנפש. שיתוף הפעולה של ליימן־שליסל עם לואקר אף צפוי להתחזק בקרוב, כשבחודשים הקרובים החברה תשתף פעולה בהקמת רשת בתי קפה בתל אביב ובירושלים המתבססים על מוצריה של לואקר.

ליימן־שליסל היא אחת מעשר חברות המזון הגדולות בישראל. לפי הערכות, היא צפויה להיכנס בקרוב לרשימת הספקים הגדולים בחוק המזון - צעד שיטיל הגבלות על החברה בכל הנוגע להתנהלותה מול הקמעונאים בנושאים כמו סידור מדפים או רכישת שטחי מדף ברשתות השיווק. "זאת חברה אגרסיבית ואיכותית", אומר בכיר בחברת מזון גדולה. "יש להם מערך הפצה יעיל, מתקדם ומוביל. הם גם יודעים לשחק חזק מול הקמעונאים עם הכלים שיש להם - אם זה באמצעות המותגים החזקים שלהם, או בכך שהם עדיין לא מוגדרים ספק גדול לפי חוק המזון, ולכן הם יכולים לעשות דברים שאסורים על חלק מהספקים בהם הם מתחרים, כמו רכישת שטחי מדף ותצוגות. יש להם תצוגות עודפות על המדפים בחלק מרשתות השיווק, לעומת נתח השוק שלהם אצל אותן הרשתות".

פרט להגדרתה הצפויה כספק גדול והחלת חוק המזון עליה, 2020 מביאה עמה משבר אחר לחברת ליימן־שליסל: רפורמת סימון המזון המזיק של משרד הבריאות, שיצאה לדרך בתחילת החודש. ליימן־שליסל נלחמה בכל הכוח ברפורמה, כאשר מי שהוביל את המאבק היה ראובן שליסל, שמחזיק בכמה כובעים - יו"ר ענף המזון וסגן נשיא איגוד לשכות המסחר, ויבואן. בישיבה בנושא, שהתקיימה בכנסת בנובמבר 2017, שליסל אף ציין שהוא נפגש עם שר הבריאות יעקב ליצמן ועם מנכ"ל משרדו, משה בר סימן טוב, כמה פעמים. נוכחים שלקחו חלק באותה ישיבה מספרים כי שליסל הגיע במצב רוח קרבי, וטען כי פרופ' רונית אנדוולט, מנהלת המחלקה לתזונה במשרד הבריאות, אמרה לו באחד הדיונים שנערכו בנושא כי לא יקרה אסון אם שליסל יסגור את העסק שלו. "היא לא אמרה את זה", השיב לו על כך בר סימן טוב. "580 עובדים. נשלח אותם הביתה. אבל לא משנה, בוא נמשיך הלאה", ענה לו שליסל.

המאבק שניהלה ליימן־שליסל נגד רפורמת סימון המוצרים נמשך כחמש שנים, שבמהלכן רשם לעצמו שליסל שני הישגים: החרגת אריזות קטנות (ששטח קדמת האריזה שלהן קטן מ-25 סמ"ר) מהצורך בסימון מדבקות אדומות - ודחיית כניסת הרפורמה לתוקף. עם זאת, בסופו של דבר הרפורמה אושרה וכיום כבר אפשר למצוא על אריזת הוופלים הפופולריים של לואקר שתי מדבקות אדומות המזהירות מפני כמויות גבוהות יחסית של שומן רווי וסוכר, כמו גם על ממתקים אחרים שמייבאת החברה.

בעוד למראית עין יצרני המזון הגדולים שיתפו פעולה עם הרפורמה - מתוך הנחה שכך יגדילו את מידת השפעתם עליה והבנה שיהיה עליהם לשנות בהדרגה את כמויות הסוכר, השומן הרווי והנתרן במוצריהם - יבואני המזון נקטו עמדה שונה. הסיבה: מדובר ברפורמה הייחודית לישראל ולצ'ילה, ובניגוד ליצרניות המקומיות, החברות הבינלאומיות לא יסכימו לשנות את האריזות של מוצריהן או לבצע בהם הפחתות ברכיבים מזיקים במיוחד עבור השוק הישראלי הקטן.

לפיכך, בשלבי גיבוש רפורמת סימון המוצרים טענו יבואני המזון, בין היתר, כי הסימון מוצרי מזון ימיט על הציבור מגפת השמנה שכן הציבור יטעה להאמין שמוצרים לא מסומנים הם בריאים, וכי המוצרים יתייקרו משום שהיבואנים ייאלצו להדביק בעצמם את מדבקות הסימון על האריזות. "שליסל היה שחקן משמעותי בדיונים שהתקיימו בכנסת ובמשרדי הממשלה בנושא הזה", אומר מקור באחד ממשרדי הממשלה שהיה מעורב בדיונים השונים, "הוא וחבריו העלו שלל טענות. כשנגמרו הטיעונים, הם הגיעו לדבר על יוקר המחיה. אף שזה עניין טכני, שלטווח הארוך כנראה חסר משמעות כספית מהותית - למסתכל מהצד היה קשה להאמין שדווקא מי שלכאורה אחראי ליוקר המחיה בתחום העיסוק שלו, מנפנף בטיעון הזה בהתנגדותו לרפורמה".

חברת ליימן־שליסל נוסדה לפני 101 שנה בברלין. חיה וצבי הירש ליימן - הסבא והסבתא של מוני ליימן וראובן שליסל - היו מהגרים מעיירה קטנה בפולין, שהותירו מאחוריהם הורים וקיימו חווה חקלאית. הם רכשו חנות ברחוב הראשי בברלין וייעדו אותה לממכר ממתקים. בלילות הם היו רוקחים את השוקולד בדירת מגוריהם, יוצקים אותו לתוך תבניות ומוכרים אותו למחרת בחנות. בתוך זמן קצר העסק נהפך למצליח, ומוצריהם נמכרו בסיטונות. בשנות ה-20 של המאה הקודמת הם כבר שיווקו לראשונה מותג ממתקים בינלאומי - המסטיקים של ריגלי (המשווקים גם את אורביט).

בברלין נולדו להם שני ילדים - ברוך, אביו של מוני ליימן, ויפה, שלימים התחתנה עם אברהם שליסל, אביו של ראובן. החנות שלהם היתה ממוקמת מול מטה הגסטפו בברלין, ובין קציני הגסטפו שהיו לקוחות החנות לבין הזוג ליימן נרקמו קשרי ידידות. ביוני 1935 קיבל הזוג ליימן מידע קריטי מקצין בגסטפו, שהיה לקוח קבוע שלהם בחנות. הוא ייעץ לזוג לנוס על נפשו ולא להסתתר במחסנים של החנות כי יחפשו אותם גם שם. בבוקר בהיר אחד עזבו את העסק המצליח, חזרו לפולין, ומשם היגרו לארץ ישראל. הוריו של הירש ליימן נרצחו באכזריות בחווה בפולין על ידי עובדי חווה שחזרו שיכורים מבילוי בסילבסטר.

בישראל התחיל העסק עם חנות קטנה לממתקים וכלי כסף ברחוב אלנבי בתל אביב, שהופעלה על ידי הסבתא חיה ובתה יפה שליסל. ב-1955 נכנסו לעסק ברוך ליימן ואברהם שליסל, גיסו, כשפתחו במשותף חנות סיטונית ברחוב נחלת בנימין בעיר. בחנות הזאת, שסיפקה ממתקים לקיוסקים ומכולות בתל אביב, עבדו בני הדודים ראובן ומוני בחופשות מבית הספר ואחרי שעות הלימודים. הדחיפה העסקית הבאה הגיעה ב-1964, כשהממשלה התירה לראשונה לייבא מזון מחו"ל. צמד הגיסים, אברהם וברוך, ניצלו את ההזדמנות עד תום. לטובתם עמדו הקשרים של ההורים של אברהם ויפה עם סוחרים בגרמניה. באמצעות הקשרים האלה פיתח ברוך ליימן קשרים עסקיים עם תעשיית הממתקים באירופה - והחל לייבא את המותגים טובלרון, מנטוס, מסטיק ריגלי ומותגי חברת שטורק (שוקולד מרסי, טופיפי וסוכריות חמאה ורטר'ס).

ב-1968 קיבלו אברהם וברוך את הזיכיון על פררו רושה, וכעבור שנתיים את הזיכיון הבלעדי למוצרי לואקר - שני המותגים שבמשך השנים היו עמודי התווך של הצלחת החברה. כיום, פרט לפררו, גם ריגלי וטובלרון כבר לא משתפים פעולה עם ליימן־שליסל.

בשנות ה-90, עם פריחת תרבות המותגים ועידן הפרסום המסחרי בטלוויזיה בישראל, העסקים של ליימן־שליסל התרחבו עוד יותר. בתחילת שנות ה-2000 כבר הקימה החברה מערך הפצה עצמאי לשוק הקמעוני, ועברה למשרדים חדשים ביבנה, שם גם הקימה את מערך הלוגיסטיקה שלה, שנחשב אחד המשוכללים בענף הקמעונות. עם השנים מערך ההפצה של החברה גדל, וכיום ליימן־שליסל מפיצה גם מותגים של יבואנים אחרים כגון נייצ'ר־וואלי, פילסברי ויאמאסה. עד לאחרונה היא הפיצה את מותגי החטיפים של חברת נסטלה - באצ'י, קיט־קאט וליון - אך הפסידה זאת לחברת אסם.

ב-1998 נכנסה החברה אף לתחום הסיגריות. היא נבחרה על ידי ענקית הסיגריות האמריקאית BAT לייבא את המותגים קנט, לאקי סטרייק, קאמל ודנהיל. בשיאה, הכנסות הפעילות עבור החברה הוערכו ב-200 מיליון שקל בשנה, אך הפעילות נמשכה שש שנים בלבד ונפסקה כשחברת BAT התאחדה עם ענקית הסיגריות JTI. החברה המשיכה לייבא סיגריות מוכרות פחות במשך שנים נוספות, עד שפעילות זו פסקה כליל ב-2012. בעשור הקודם, אגב, החזיקה ליימן־שליסל 7% בחברת אורטל הבורסאית של קיבוץ נווה־אור, שעסקה ביציקת מגנזיום.

מעבר ליבוא ממתקים, לבני הדודים מוני וראובן יש עסקים בנפרד. ליימן, יחד עם אחותו טליה גולן, שותף ב-50% במלון עכותיקה, המונה 20 חדרים בעיר העתיקה שהוקם בהשקעה של כ-30 מיליון שקל. עסק נוסף שבו שותפים ליימן ואחותו גולן הוא בעלות על חברת ליב אורגני, המגלגלת 30 מיליון שקל בשנה ומשווקת מזון אורגני וטבעוני. אשתו של ליימן, אודרי, פסיכותרפיסטית במקצועה, היא גם הבעלים של כ-38% ממשק בשם אחיה, המייצר שמן זית בשטחי יהודה ושומרון ומגלגל כ-20 מיליון שקל בשנה. עסק זה נחשב שנוי במחלוקת בגלל טענות של תושבים פלסטינים על השתלטות על אדמה פלסטינית פרטית, בשטח של 360 דונם, בסמוך להתנחלות שילה.

שליסל וליימן, שניהם חובשי כיפה, מקושרים היטב באליטה הציונית־דתית. בשל קרבה משפחתית למייסדים, מי שבעבר היתה שותפה בחברת ליימן־שליסל היא רחל איגר, שבתה ריקי נשואה לחנן פרידמן, מנכ"ל בנק לאומי. כיום אין לה תפקיד פעיל או מניות בחברה.

ליימן הוא גם אחד ממייסדי ארגון רבני צהר ובמשך שנים תרם לא מעט כספים לארגון, בעוד שליסל נוהג להתפלל בבית הכנסת היכל שלמה בצפון תל אביב, שאליו מגיעים רבים מהאליטה הציונית־דתית. רו"ח שלמה נס, הידוע כמי שעסק בכינוס הליכים של חברות גדולות במשק, ובהן קלאברמרקט וקבוצת מעריב, נחשב מקורב לשניהם. ליימן אף תרם כסף לפריימריז של לאה נס, כשזו היתה חברת כנסת בליכוד. היהלומן משה נמדר, המחזיק אף הוא כ-38% ממשק אחיה, מקורב לבני הזוג ליימן.

שליסל, שעבר להתגורר במגדלי אקירוב אחרי שנים שבהן גר בבית ליד כיכר המדינה, נחשב המוחצן מבין השניים, "שר החוץ" של החברה, בעיקר מול הרגולטורים ורשתות השיווק. "הוא דמות צבעונית מאוד", אומר מקור בתחום המזון, "הייתי אצלו בבית הקודם שלו - אתה נכנס ורואה תמונות של אמנים מובילים על הקירות, מכוניות יוקרה. רואים שזאת משפחה עשירה. הוא אוגר אצלו המון מידע ומפזר אותו החוצה. מספיק לבלות אתו חמש דקות כדי לדעת את כל מה שקורה בענף - מי מצליח, מי נכשל, ומי רב עם מי. הוא מאוד מחובר וחבר של כולם ויודע הכל על כולם".

מקור אחר בתחום מוסיף: "ראובן הוא אחד הסוחרים הכי טובים במשק - הוא יודע לשכנע מותגים בינלאומיים להגיע לפה, וזה לא פשוט, הוא יודע לשכנע את הרשתות להכניס את המוצרים שלו לחנויות והוא גם יודע לעבוד ברווחיות גבוהה. הרבה מכך בזכות קשרים, אבל גם בזכות יכולת תפעול מוצלחת".

ליימן, המתגורר בבית פרטי ברמת חן, הוא טיפוס שונה ונראה כי זוכה לאהדה רבה יותר מאשר בן דודו בשוק הקמעונות. לדברי מקורבים לחברה, הוא הדומיננטי יותר בחברה. אחרי שהפסידו את פררו רושה, שעליהם היה אחראי שליסל - ליימן הוא האחראי על שיווק המותגים החזקים - מנטוס ולואקר.

"הם שונים באופי", אומר איש עסקים בכיר המקורב לשניים, "ליימן הוא הרבה יותר רך ונעים הליכות. שליסל הוא קצת יותר קשה".

"מוני צנוע ונחמד. ראובן יהיר", אומר יצרן מזון בינוני, "אבל שניהם אנשי עבודה - אף שהם גדולים ועשירים, ראובן מסתובב במסדרונות של שופרסל ונפגש עם מנהלי קטגוריות ברשת בנוגע למוצרים שלו. הוא מתרוצץ גם בחברות אחרות ונפגש עם קניינים. מוני גם לא נרתע מעבודה קשה ומפגשים. בתערוכות של לואקר ומנטוס בחו"ל אפשר לראות את שניהם עונים לשאלות של מבקרים. מאוד נדיר לראות מנכ"לים אחרים עומדים בביתן של 3 מ"ר ומציגים בעצמם את המותגים שלהם".

עם זאת, לא ברור איך נקבעת חלוקת העבודה בין בני הדודים. הם דור שלישי בעסק משפחתי ותיק, ומטבע הדברים בשלב זה צצות מתיחויות. בהקשר לכך, יש כאלה בענף הסבורים שהפרדת הכוחות נובעת אולי גם מחילוקי דעות ביניהם. "ראובן ומוני מנהלים מערכת יחסים של 'מסתדרים־לא מסתדרים'", אומר בכיר לשעבר בחברת מזון, "יש להם חטיבות נפרדות והם כמו אנשים נשואים שלא ישנים באותו החדר".
"הם משחקים איתך אם הם רואים אצלך יבוא מקביל"
באופיים ובאישיותם של בני הדודים יש משהו מתעתע. אין חולק על ההצלחה העסקית והכישרון של השניים, שהשכילו לפתח את העסק שירשו. עם זאת, בענף הקמעונות יודעים לספר גם על צדדים אחרים, בעיקר בכל הנוגע לגישתם ליבוא מקביל, שמבחינת הצרכן היא הדרך היעילה ביותר להביא להורדת מחירים. "ההתנהלות שלהם כוחנית מאוד", אומר קמעונאי שעמו שוחחנו, "זה שהם לא נותנים תנאי אשראי ומבקשים ערבויות זה עוד לגיטימי, אבל מה שנראה לי פחות לגיטימי זה המשחקים שהם משחקים של 'יש או אין סחורה' כשהם רואים אצלך יבוא מקביל".

יבואן מקביל אחר סיפר לנו השבוע על כך שליימן-שליסל מוכרים לרשתות הקמעונות גליל של מנטוס ב-1.6 שקלים או 1.35-1.4 שקלים במבצע. מנגד, יבואן מקביל יכול לקנות את אותו הגליל ב-80 אגורות בלבד, כולל הובלה. בשני המקרים, מדובר על מנטוס שמגיע מהולנד. יבואנים מקבילים ידעו גם לספר לנו השבוע על ניסיונות לחסימת יבוא מקביל בדרכים שונות, בין היתר על ידי "הלשנות" לרבנות על מוצרים שכביכול לא כשרים ונמכרים בחנויות, הפעלת שרירים על מי שמביא יבוא מקביל ופניות למשרד הבריאות.

כך לדוגמה, כשיבואן מקביל ייבא מנטוס מאינדונזיה בזול, פנו ליימן־שליסל לרשויות וטענו שהוא מכיל רכיבים שלפי התקן הישראלי מוגדרים רגישים. במקרה אחר, לפני כשנה, החליטו ליימן־שליסל להילחם בכל הכוח ביבואן אחר שהביא מכולה עם מנטוס מחו"ל. "ליימן־שליסל מוכרים לאורך השנים לקמעונאים גליל מנטוס ב-1.5-1.6 שקלים ליחידה, ואותו היבואן הציע לרשתות את המוצר בשקל ליחידה", מספר בכיר ברשת מזון בינונית, "בתגובה הורידו ליימן־שליסל את המחיר לרצפה, והיבואן המקביל נתקע עם סחורה והפסיד המון כסף. רוב היבואנים הגדולים לא מעניקים חשיבות רבה למכולה שמגיעה לישראל, אבל שני בני הדודים האלה החליטו להילחם ביבואן הזה בכל הכוח ולהוריד מחירים בכל המדינה כדי להפיל אותו. המסר די ברור - כדאי לחשוב פעמיים אם להביא מנטוס ביבוא מקביל".

דוגמה נוספת היא סיפורו של אלירן בן־שלוש, יבואן מקביל מהצפון. לפני שנה ביקש לייבא ממפעל בוייטנאם סוכריות מנטוס וסוכריות על מקל צ'ופה־צ'ופס. לטענת בן־שלוש, הוא שלח משגיחי כשרות מבד"ץ "מאור הכשרות" כדי לבצע השגחת כשרות במפעל בווייטנאם. ואולם, לטענת בן־שלוש, מכיוון שהפעילות של אור הכשרות אינה מוכרת מחוץ לאירופה, הוא סיכם מבעוד מועד עם הבד"ץ המוכר "חתם סופר פתח תקוה" כי הוא זה שייתן את חותמת הכשרות לרבנות. תחילה נראה שהכל פועל כשורה ובן־שלוש החל להפיץ את הסוכריות ברחבי הארץ, אלא שאז הגיעה במפתיע הודעה מבד"ץ חתם סופר שלפיה הוא חוזר בו מאישור הכשרות שנתן.

השתלשלות אירועים זו נטענת על ידי בן־שלוש בכתב תגובה שהגיש לבית המשפט המחוזי בחיפה, בתגובה לתביעה ובקשה לצו מניעה שהגישה נגדו מנטוס ההולנדית בטענה להונאה בכשרות, הפרת זכויות יוצרים ונזקים אחרים שלטענתה נגרמו לה בשל היבוא של בן־שלוש מווייטנאם. חברת הענק ההולנדית דרשה צו מניעה לעצירת הפצת הממתקים ואיסופם מהחנויות. בכתב התגובה טען בן־שלוש כי בירור שערך העלה כי "חברת ליימן־שליסל פעלה במסדרונות חוג חתם סופר באמצעות צדדים שלישיים, והודיעה כי אם יעניק אישורי כשרות למשיבה (החברה של בן־שלוש; ש"ש ועד"מ) עבור יבוא מקביל של מוצרי מנטוס וצ'ופה־צ'ופס - תחדל ליימן־שליסל ממתן תרומות לגורמים הרלוונטיים".

בן־שלוש טען בנוסף כי בעקבות ההודעה של חתם סופר על ביטול אישור הכשרות, הוא נאלץ לאסוף את הממתקים מהחנויות, להסיר את מדבקות הכשרות, ולהודיע בעיתונות החרדית על כך שהמוצרים האלה אינם כשרים. "לא זיוף. יבואן ישר כמו סרגל עשה ייצור מיוחד. אלא שחתם סופר מפחדים מהיבואן הרשמי. ידע אישי", כך, לפי הנטען בכתב התגובה של בן־שלוש, כתב הרב עזרא לוינגר ממאור הכשרות בקבוצת הוואטסאפ של הארגון, שבו חברים רבנים מכל העולם. בן־שלוש לא הציג בכתב התגובה הוכחה קונקרטית לטענה על עצירת תרומות של ליימן־שליסל לחתם סופר.

טענה נוספת שהעלה בן־שלוש נוגעת לרשות התחרות ולסוגיות של הגבלים עסקיים. בכתב התביעה של מנטוס נטען שהמידע על מהלכיו של בן־שלוש הגיע אליהם מווייטנאם, והם פנו בעניין לליימן־שליסל - אך החברה הישראלית דחתה אותם מטעמי זהירות הקשורים להגבלים עסקיים. ואולם הזווית שמציג בן־שלוש בכתב התגובה שלו אחרת. לטענתו, הוא התכוון לפנות לרשות התחרות בנוגע לליימן־שליסל, אך לפני כן פנה באמצעות עורכת דינו למשרד גולדפרב־זליגמן, המייצג את ליימן־שליסל, כדי להתריע על כך. בסוף יוני נפגשו עורכי הדין של שני הצדדים וכעבור שבוע הודיעו כי שליימן־שליסל דוחים את טענותיו של בן־שלוש בתוקף.

בהסתמך על אותה פגישה בין עורכי הדין, טוען בן־שלוש בכתב התגובה כי בניגוד לטענת מנטוס העולמית על כך שהמידע על מהלך היבוא שלו הגיע מווייטנאם, הרי שלמעשה ליימן־שליסל היא זו שיידעה את החברה ההולנדית. "מהנסיבות שתוארו לעיל עולה בבירור כי המבקשת (חברת מנטוס) עשתה יד אחת עם היבואנית הרשמית, ליימל־שליסל, כדי לחסום את היבוא המקביל הלגיטימי של המשיבה", טען בן־שלוש בכתב התגובה, והוסיף כי שליימן־שליסל מבצעת הונאת כשרות במוצרי מנטוס בטעם פירות. זאת, משום שבמוצרים שמכרה, כפי שנכתב באתר האינטרנט של הרבנות, הכשרות בוצעה על ידי רבנות הולנד - בעוד על המדבקות כתוב שנעשתה על ידי חוג חתם סופר בני ברק. "הפוסל במומו פוסל", כתב על כך בן־שלוש.

ב-12 בספטמבר, יום לאחר הגשת התגובה הזאת, התקיים דיון בבית המשפט המחוזי בחיפה עם עורכי-הדין של שני הצדדים. בסופו של דבר הם הגיעו להסדר מחוץ לכותלי בית המשפט, שלא פורסם לציבור, וההליך הסתיים ללא קביעות שיפוטיות בנוגע לטענות של מי מהצדדים. ממידע שהגיע לידי Markerweek עולה שההסדר קבע כי בן־שלוש יפסיק להפיץ את המוצרים עם חותמת הכשרות, יתחייב לאסוף מהחנויות מוצרים שכבר שווקו ויתרום אותם למטרות צדקה, תוך שהוא מבהיר כי מדובר בסחורה ללא אישור כשרות. בן־שלוש אישר בפנינו את הפרטים.

נראה כי שימוש בסעיף הכשרות משחק תפקיד מרכזי במאבקים שמנהלים ליימן־שליסל עם יבואנים מקבילים. "הם ידועים בתור חברה שפונה לרבנות עם כל מיני תלונות ותואנות כדי לעצור יבוא מקביל", אומר קמעונאי שעמו שוחחנו. "לא אחת הגיעו אלינו מהרבנות וקנסו אותנו בכמה אלפי שקלים בטענה שהטעינו את הציבור כי אנחנו כשרים, ולמעשה אנחנו מוכרים מוצר מיבוא מקביל. גם אם עסק בכלל לא טוען שהוא כשר מהרבנות - באים ואומרים שהטעינו את הציבור כי מכרנו מוצרים עם כשרות לצד מוצרים בלי כשרות. כששאלתי את הרבנות באיזה מוצר בדיוק הטעיתי את הציבור, הם שלחו לי תמונות של לואקר או של מנטוס".

בעבר התפרסמו מקרים שמהם עולה כי הרבנות הראשית הוציאה אזהרות בנוגע לסוכריות מנטוס שהגיעו מאינדונזיה, וכדי לאמת זאת צריך שיהיה כתוב על התווית "כשרות רבנות הולנד ובאישור הרבנות הראשית לישראל". עם זאת, במקרים אלה לא נטען כי ליימן־שליסל היתה זו שיזמה מהלך של פנייה לרבנות לפני פרסום ההודעות.

"נושא הכשרות הוא בוננזה", אומר יבואן מקביל, "ברגע שהמוצר לא כשר - אין לו כניסה לרשתות השיווק, כי ההגדרה בארץ היא שכל החנות כשרה, ולא נכנסים אליה מוצרים לא כשרים. במקרה הזה ליבואן מקביל לא נותרת ברירה אלא למכור את המוצר שלו ברשתות שיווק לא כשרות, הפתוחות בשבת. יש כמה כאלה, בעיקר בצפון. זה עדיין מעט מאוד לעומת כלל שוק הקמעונות".

יבואנים מקבילים מספרים גם כי קשה לייבא את המותג לואקר, שהוא כאמור המוצר הפופולרי ביותר של ליימן־שליסל, משום שמדובר בתהליך מיוחד של אפייה, שבו יהודי צריך להדליק את התנור, דבר שמבחינת הרבנות מצריך השגחה צמודה יותר.

דווקא על מוצרי לואקר ספגה באחרונה ליימן־שליסל בקשה לתביעה ייצוגית בסך 3.5 מיליארד שקל. המבקש טוען כי החברה מבצעת הונאה בכשרות ומייבאת מוצרי לואקר לא כשרים. אם שואלים את מקורבי החברה, אגב, הם בטוחים שמי שעומד מאחורי הייצוגית הוא אחד היבואנים המקבילים.

המבקש טוען בבקשה כי לואקר מפיצה ומוכרת חלק ממוצריה כאילו הם בעלי תעודת הכשר של הרבנות הראשית ושל ארגון OU (ארגון בינלאומי הנותן כשרות) - אף שאישור ה-OU אמור להופיע על האריזה המקורית, ובמספר מקרים שאיתר האישור היה חסר. מהבקשה לייצוגית עולות כמה שאלות. בין היתר, האם ניתן אישור שנתי של ה-OU למפעלי לואקר באיטליה ובאוסטריה, או שמא האישור ניתן לפי קוד ייצור או קו ייצור ספציפי?

בעניין הכשרות מעלים יבואנים מקבילים טענות גם כלפי הרבנות הראשית. לטענתם, כאשר מוגשות אליה תלונות על כשרות של יבואנים מקבילים, הם מיד פועלים ולעתים השיווק נעצר ולו באופן זמני עד שנערכת בדיקה, בניגוד להתנהלות מול היבואנים הגדולים. ברבנות סירבו להגיב, והסבירו כי מדובר בנושא המצוי בהליך משפטי. עם זאת, לדברי גורמים ברבנות, אין אפליה בין יבואנים מקבילים לגדולים בנוגע לכשרות. לטענתם, נערכה בדיקה בנוגע ללואקר והמוצרים נמצאו כשרים. "זה נכון שכאשר מתגלה חשש נערכת בדיקה ויוצאת הודעה של הרבנות בנושא", אומרים אותם גורמים, "גם במקרה הזה נערכה בדיקה ונמצא שאין שום קייס".
ליימן־שליסל: "במקרים רבים המחירים דומים לאלה שבחו"ל"
מליימן־שליסל נמסר: "מדובר בחברה פרטית, וככזאת רווחיה ונתוניה מדווחים לרשויות המסים. החברה מתמודדת בשווקים תחרותיים במיוחד, שמחייבים אותה ליעילות מקסימלית. המשק הישראלי קטן ותחרותי. כאשר משווים בין המחירים בישראל לבין המחירים במשקים הגדולים בעולם, יש להביא בחשבון את עלויות ההובלה, הכשרות, הרגולציה המכבידה, שכר גבוה וכיו"ב. גם אז, במקרים רבים המחיר דומה, גם לארה"ב שנחשבת הזולה בעולם. בנוגע לטענות על השקל החזק - היחלשות היורו גררה עליות מחירים מצד היצרנים, שקיזזו את הפרשי השער.

"בנוגע למותג פררו רושה - מחירי המוצרים נקבעו על ידי היצרנית, והמחיר לצרכן נקבע על ידי רשתות השיווק השונות. מתח הרווחים של ליימן־שליסל ממוצרי פררו היה נמוך במיוחד.

"רפורמת סימון המזון חשובה וחיונית, אך התוכנית המקורית להחלתה וליישומה התעלמה כמעט מענף המזון - היצרנים והיבואנים. רבים מהמוצרים המשווקים על ידינו הם מוצרי פינוק, ולפיכך נושאים ברובם מדבקות אדומות. לעומת זאת, אנו משווקים ומייצרים גם לא מעט מוצרים טבעיים כמו מוצרי קליית גת, ומוצרים שמיוצרים עבורנו במפעל טעמי הגליל בקרית שמונה כרסק תפוחים, סילאן טבעי ותמרים מרוסקים.

"מתוקף תפקידיו בלשכת המסחר כסגן נשיא וראש ענף המזון, ראובן שליסל נפגש עם מנהל שירות מזון ארצי, מנכ"ל משרד הבריאות ושר הבריאות, וכך גם עם שר הכלכלה ואנשי משק אחרים. הפגישות נסובו על סוגיות בענף המזון.

"מוני וראובן מחלקים ביניהם את העבודה השוטפת, והם פועלים בשיתוף פעולה מלא מזה שנים ארוכות. הבעלות במשק אחיה שביהודה ושומרון אינה קשורה בכל דרך לחברת ליימן־שליסל. הקרקעות כולן נרכשו על ידי משק אחיה בכסף מלא, והמסמכים על כך הוצגו לערכאות הרלוונטיות. בנוגע לקרקע הספציפית, קבעה ועדת העררים ביהודה ושומרון כי הקרקע לא שייכת ולא היתה שייכת למתלוננים, וכי הטענה היתה כוזבת. בהמשך, עתרו המתלוננים לבג"ץ והעתירה עודנה תלויה ועומדת.

"בנוגע ליחס ליבוא המקביל - כאמור, החברה פועלת זה שנים ארוכות בשוק תחרותי במיוחד, ומתמודדת בכל תחומי פעילותה מול מותגים מתחרים, וגם מול מותגיה שלה המיובאים ביבוא מקביל.

"בנוגע לטענות של אלירן בן־שלוש, ידוע לנו כי כתב התביעה סופג כל טענה, מופרכת ככל שתהיה. לעניין, מדובר בטענות סרק, החברה לא תרמה ולו שקל לחתם סופר פתח תקוה, ואנו מקווים כי אם עיתונכם הנכבד יביא את טענות הסרק האלה, הוא גם יפרסם את ההחלטה באותו הליך משפטי, כאשר יתחוור כי אין מאחוריה דבר וחצי דבר.

"ליימן־שליסל מחזיקה בכל אישורי הכשרות הנדרשים למוצרי לואקר, בשני אתרי הייצור של המפעל באוסטריה ובאיטליה. אנו משוכנעים כי בית המשפט הנכבד, ברגע שייחשף לעובדות שעליהן אין עוררין, יסלק על הסף את הבקשה לתביעה זו".

מבד"ץ כשרות חתם סופר נמסר: "העובדות המתוארות אינן נכונות. כמו כן, חברת ליימן־שליסל לא תרמה לנו מעולם תרומות, לא לפני העובדות שצוינו, ואף לא לאחריהן".

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
משרד הבריאות

# data[].attributes.attachment_link.title
החיים המתוקים של ליימן ושליסל: אימפריית הממתקים היקרים של בני הדודים נחשפת

# data[].attributes.attachment_link.description
עד לפני שלוש שנים וחצי היתה חברת ליימן־שליסל, שבבעלות בני הדודים ראובן שליסל ומוני ליימן, היבואנית הבלעדית של מותגי פררו רושה - החברה האיטלקית עם הליין הפופולרי של המוצרים שוקולד נוטלה, קינדר בואנו, טיקטק ועוד. לפי הערכות בשוק, באותה תקופה הרווחיות הגולמית של ליימן־שליסל על מותגי פררו היתה 35%-40%.

# data[].attributes.headline
מודל אנסוף - אסטרטגיית צמיחה

# data[].attributes.subject
מודל אנסוף - אסטרטגיית צמיחה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בלעדי לכלכליסט

"אנחנו הולכים חזק מאוד על הראש של שוק הבשר ולא ננוח עד שהקטגוריה תהווה 15%-10% משוק הבשר", הצהיר אבי בן אסאייג, מנכ"ל אסם, בשיחה עם "כלכליסט" לקראת ההשקה בישראל של "סנסשיונל", תחליף הבשר של נסטלה העולמית. המותג, שבפיתוחו הושקעו עשרות מיליוני דולרים, יושק בארץ בהשקעה של 5 מיליון שקל. בשלב הראשון יושקו המבורגר ותחליף בשר טחון ובהמשך גם נקניקיות של המותג. "המוצר של סנסשיונל מחקה טעם, ריח ומראה של בשר, ובצלייה מגיר מיצים כמו בשר", אמר בן אסאייג.

לדבריו, הכניסה של אסם לתחום הדור הבא של תחליפי הבשר תתבצע בפריסה רחבה בכל רשתות השיווק. אסם אמנם משיקה את סנסשיונל אחרי ביונד מיט, אלא שפריסת המותג שמשווקת דיפלומט ברשתות חלקית מאוד, מה שנותן לאסם יתרון משמעותי.

"הקורונה האיצה את פריחת שוק תחליפי הבשר, שנהנים מדימוי של מוצרים שמיטיבים עם הבריאות. בארצות הברית נרשמו מקרי הדבקה רבים במפעלי בשר וזה העלה את הביקושים לתחליפי הבשר והקשה על שרשרת אספקה יציבה לשווקים חיצוניים", מסביר בן אסאייג את הקושי למצוא את המותג המתחרה ברשתות. בנוסף לכך מקדים בן אסאייג את תנובה, הנערכת לייבא ולשווק בישראל את המותג הבריטי Meatless farm, המציע מגוון תחליפי בשר.

הכניסה של ענקיות המזון הבינלאומיות לתחום תחליפי הבשר מבוססת על פוטנציאל הצמיחה שלו: "שוק הבשר העולמי מגלגל 1.2 טריליון דולר בשנה. גם בישראל הבשר הוא שוק ענק, שרק בתחום הקמעונאות מגלגל 4.5 מיליארד שקל, וזה לא כולל את כל הצריכה מחוץ לבית. הדמוגרפיה העולמית, משאבי הטבע העולמיים והצרכים הבריאותיים העולמיים מלמדים על כך שלא יתאפשר להמשיך לצרוך בשר באופן ובכמות שצרכו עד היום. ולכן הרבה חברות ענק נוגעות בזירה הזו ועושות מהלכים בתחום, ולכן גם חברות מוצר בודד כמו ביונד מנפיקות את עצמן ומגיעות לשווי של 15-10 מיליארד דולר והמוצר לא מוכר 100 מיליון דולר. זה בגלל הציפית העצומות הגלומות בתעשייה הזו והמהפכה שהתעשייה הזו צפויה לחוות".

אלא שלא מדובר רק בתחרות בתוך הקטגוריה, כי אם ניסיון לנגוס בבשר מן החי. בן אסאייג ציין כי מהנתונים בעולם עולה כי בתוך 5־10 שנים שוק תחליפי הבשר יגיע ל־10%־15% משוק הבשר העולמי:"זה שוק של 2000-150 מיליארד דולר. גם בישראל שוק של 700-500 מיליון שקל זה שוק גדול שאי אפשר לזלזל בו".

על פי נתוני סטורנקסט, מכירות מזון קפוא מן הצומח הסתכמו ב־7 החודשים הראשונים השנה ב־191 מיליון שקל, עלייה של 18.4% בהשוואה לתקופה המקבילה אשתקד. אסם שולטת בקטגוריה באמצעות טבעול, המחזיקה ב־53% מהשוק. ביונד מיט מחזיקה ב־1.4% בלבד מהשוק ומכירותיה הסתכמו ב־2.49 מיליון שקל.

בעוד טבעול, שפיתחה את שוק תחליפי הבשר לפני ארבעה עשורים, ניסתה לתת מענה לצמחונות ולטבעונות שהיו בתחילת דרכן, השוק פונה היום לקהלים רחבים הרבה יותר. "טבעול של פעם היתה שניצל תירס, היום זה השתנה", אמר בן אסאייג. "לצמחונים ולטבעונים, שמהווים 15% מהאוכלוסייה, הצטרפו כ־30% אחוז מצרכני הבשר. אותם צרכנים אוהבים טעם וריח של בשר ולכן הם רוצים מוצר שהכי קרוב לבשר".

אף שבאסם מנסים לבדל את המותג החדש, הוא יושק תחת מותג טבעול.

# data[].attributes.attachment_link.title
אבי בן אסאייג: "אסם הולכת חזק על הראש של שוק הבשר"

# data[].attributes.attachment_link.description
בלעדי לכלכליסט "אנחנו הולכים חזק מאוד על הראש של שוק הבשר ולא ננוח עד שהקטגוריה תהווה 15%-10% משוק הבשר", הצהיר אבי בן אסאייג, מנכ"ל אסם, בשיחה עם "כלכליסט" לקראת ההשקה בישראל של "סנסשיונל", תחליף הבשר של נסטלה העולמית. המותג, שבפיתוחו הושקעו עשרות מיליוני דולרים, יושק בארץ בהשקעה של 5 מיליון שקל.

# data[].attributes.headline
השפעות מאקרו

# data[].attributes.subject
השפעות מאקרו

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
אחד הסימפטומים המוכרים ביותר שמלווים את מחלת הקורונה הוא אובדן טעם וריח. הסיסמה המוכרת שמלווה את המותג קוקה קולה מזה שנים היא טעם החיים. כך, אין פלא שמשבר הקורונה פוגע גם בקבוצת קוקה קולה ישראל (החברה המרכזית), שמייצרת ומפיצה בישראל את משקאות קוקה קולה תחת זיכיון ארוך שנים.

אחד העוגנים הגדולים של מותגי קוקה קולה בעולם הינו מה שנקרא השוק המוסדי, או השוק הקר. מדובר במסעדות, בתי קולנוע, מלונות, ברים, אולמות אירועים, קייטרינג, ואפילו טיסות ושדות תעופה ועוד. ככלל, המכירות הללו לצריכה מחוץ לבית, מהוות כמחצית מההכנסות של הקבוצה העולמית.

המשותף לכל התחומים הללו, הוא הפגיעה המשמעותית שהם חוו בכל העולם מאז פרוץ משבר הקורונה, ובעיקר בשל מאמצי ההתגוננות חסרי התקדים שנקטו כמעט כל הממשלות בעולם. העצירה, או לכל הפחות הפגיעה, בפעילויות אלה מתבטאת בצריכה של המשקאות של קוקה קולה, כמו גם של מתחרותיה. המכה הזו הגיעה במפתיע ובמלוא העוצמה, בעיצומן של שנים מאתגרות גם כך עבור חברות המשקאות המוגזים הממותקים ותחליפיהם, בשל מגמת הבריאות.

ההשפעות הללו ניבטות גם מתוצאותיה של חברת קוקה קולה העולמית שבדוחותיה הכספיים לרבעון השני של 2020 רשמה ירידה בהכנסות של 28% לסך של כ-7 מיליארד דולר. הרווח התפעולי של החברה צנח ב-34%. הפגיעה הזו נרשמה על רקע נתח השוק המשמעותי של קוקה קולה במכירות בערוצים הללו שמוגדרים על ידה כ"מחוץ לבית" (Away-From-Home).

קוקה קולה אף מציינת במצגת למשקיעים כי התוצאות שלה בכל שוק ברחבי העולם בו היא פועלת, הושפעו משני וקטורים מרכזיים: עוצמת הסגר והימשכותו בכל שוק נתון, והנתח של המכירות שלה לצריכה מחוץ לבית באותו שוק, לעומת המכירות לצריכה ביתית. ככל שההגבלות על הפעילות בכל שוק היו חמורות, כך גם המכירות שלה נפגעו בצורה דרסטית.

בניגוד לחברת מזון אחרות, שנפגעו גם הן מסגירת עסקים שפועלים לצריכה מחוץ לבית, יצרניות המשקאות, וקוקה קולה בראשן, נפגעות הרבה יותר, כיוון שהחשיפה שלהן לשווקים הללו אדירה, והן למעשה מתבססות גם על הרווחיות הגבוהה יותר מהם היא נהנית באותם שווקים. זה לא סוד שביציאות של פנאי ובילוי, בקולנוע או במסעדה, הציבור פחות רגיש למחיר, ומוכן לשלם הרבה יותר מאשר בסופרמרקט.

ונחזור לישראל, שבשונה מרוב העולם, הוטלו בה שני סגרים. על רקע המגבלות החריפות שהוטלו בארץ וההחלטה להטיל סגר שני נוסף על המשק, ישראל היא אחד השווקים בהם המכירות של הזכיינית המקומית חטפו מכה חזקה, שלמעשה מהדהדת (בעוצמה נמוכה בהרבה) את המכה האנושה שחוות כעת התעשיות להן היא מספקת סחורה בשגרה.

עם הטלת הסגר הראשון וחוסר הוודאות שהיה סביבו, המכירות ברשתות הסופרמרקטים זינקו בסדרי גודל שלא נראו בעבר - צמיחה של 40%. התפיסה הרווחת היא אמנם שכל שוק המזון נהנה מהקורונה, אבל בפועל המציאות מורכבת יותר. הנהנות הגדולות מהגידול בצריכה הביתית היו רשתות המזון הגדולות, בייחוד אלה שפועלות בשכונות ובמרכזי ערים, וגם חברות מזון שיש להן חשיפה נמוכה לשוק המוסדי, ומספקות בעיקר לרשתות קמענאות המזון, שנהנו מגידולים חסרי תקדים במכירות. אלא שבמקרה של החברה המרכזית, המכירות שלה לשוק הקר, מהוות מעל 40% מסך ההכנסות שלה.

בתקופת הסגר המסעדות ובתי הקפה חווים ירידה של 90% בהכנסות, כשלצידם מלונות, ברים ואולמות אירועים חווים ירידה של 100%.

על הפגיעה האדירה שחוות שתי החברות שמספקות לשווקים הללו משקאות קלים ואלכוהול, אפשר ללמוד גם מהדוחות של ספקית המשקאות המתחרה טמפו: מדוחותיה לרבעון השני של 2020 עולה כי היקף המכירות שלה הצטמצם ברבעון בכ-18% ביחס לרבעון המקביל אשתקד.

החובות האבודים של הברים

אבל הפגיעה בתוצאות של החברות הללו באה לידי ביטוי לא רק בשורת ההכנסות, אלא גם במה שנקרא חובות אבודים. כמויות הולכות וגדלות מסעדות וברים שאין ביכולתם לשלם עבור סחורה שכבר קיבלו ומבקשים פריסת תשלומים או דחייה, בתי קפה או ברים שנסגרו בשל הסגר ומחזירים סחורה מכיוון שלא יוכלו למכור אותה, או מסעדות שקורסות ואין ביכולתן לשלם עבור סחורה שסופקה להם.

כך, בדוחותיה מציינת טמפו כי היא חשופה לסיכוני גבייה מוגברים בגין הפסקת פעילותם של לקוחות השוק הקר, כשהיא מציינת: "נכון למועד אישור הדוחות הכספיים ישנם חשבונות שאינם משולמים על ידי הלקוחות האמורים ובשלב זה אין החברה יכולה להעריך את היקף התופעה".

הספקים: בסוף התור של הנושים

גם המצב של החברה המרכזית אינו שונה. בענף מעריכים כי החובות האבודים שיצטברו אצל כל אחת מהחברות הללו, יגיעו גם לעשרות מיליוני שקלים. ולא מדובר על עשרות מיליונים שיגרעו משורות ההכנסות, אלא מהשורה התחתונה: מדובר בסחורה שכבר יוצרה, נארזה, וכבר שונעה לבית העסק, כך שהנזק הוא מלא - ישירות מהשורה התחתונה.

בנוסף, ישנם עסקים שלא מצליחים לשלם על סחורה שסופקה להם עוד בינואר והייתה אמורה להיות משולמת בסוף מרץ. חברות המשקאות הללו, כמו גם ספקים נוספים של אלכוהול ומזון, מתבססים על אותם עסקים, וזקוקים להם. מסעדות שכבר קרסו, ונקלעו לפשיטת רגל, נדרשות לשלם לפי החוק קודם כל לעובדים, אחר כך לרשויות המס, ורק לאחר מכן לספקים, כך שברבים מהמקרים מדובר בחובות אבודים. בענף מעריכים שחלקם לא יתרוממו.

למרות שמדובר על חברות חזקות ואיתנות פיננסית, עם כיסים עמוקים ועם רווחיות גולמית גבוהה מאוד, ההשפעה על החברה המרכזית וטמפו ניכרת גם במצבת כוח האדם שלהן. החברה המרכזית פיטרה כ-200 עובדים בעקבות הסגר הראשון, קיצצה בשכר עובדיה, והוציאה לחל"ת מאות נוספים, ולפי שעה נמנעה מצעדים נוספים בסגר השני. טמפו הסתפקה בחל"ת בסגר הראשון, אך המשיכה גם בסגר השני והוציאה לפחות עשרות עובדים לחל"ת.

אגב, בדומה לאסטרטגיה של החברה העולמית להקים פיילוטים של פלטפורמות מכירה ישירה לצרכן, ולייצר ערוצי מכירה אלטרנטיביים כדי להגיע ישירות לצרכן, משבר הקורונה דחף גם את החברה המרכזית להקים פלטפורמת מכירה ישירה באונליין תחת אתר ייעודי שהיא מפעילה. אחת המטרות בטווח הקצר היא לפצות על הפגיעה בערוצים שנסגרו בתקופה הזו.

בכל אופן, במקביל לטלטלה האדירה הזו שחווה החברה המרכזית, בשבועות האחרונים היא מתמודדת עם כאב ראש נוסף שמגיע דווקא בזירה של רשתות המזון - יבוא מקביל במחירים מוזלים. בשבועות האחרונים ניתן היה למצוא בנקודות מכירה מסוימות מארזי פחיות של קוקה קולה המיובאות ביבוא מקביל מיעדים כמו פולין או אוקראינה. אחת מהיבואניות הייתה וילי פוד, אך היא לא הייתה היחידה.

יבוא מקביל מוזל, שמגיע בכמויות קטנות של פחיות אינו נגיש עבור רוב הצרכנים, אלא רק לצרכנים שנתקלים בו במקרה. אבל, יש לו כוח אחר: הפעלת לחץ על היצרן, במקרה הזה החברה המרכזית, כדי להוריד מחירים. החברה המרכזית תעדיף לשחוק מעט את הרווחיות שלה במבצעים נקודתיים או ממושכים, כדי להתחרות במחיר המוזל של היבוא המקביל.
את המענה לכך ניתן לראות בהנחה יוצאת דופן בימים האחרונים על מוצרי קוקה קולה ברשת ויקטורי, כשבאופן חריג מנכ"ל הרשת אייל רביד אף פרסם והצהיר כי מדובר ב"קוקה קולה תוצרת כחול לבן", כלומר סחורה שיוצרה על ידי החברה המרכזית, כסוג של מענה לתחרות מצד היבוא המקביל.

כך או כך, החברה המרכזית שבבעלות דודי ורטהיים נתפסה לאורך כאחת החברות העשירות והרווחיות ביותר בענף, והיא כנראה גם תמשיך להיות כזו גם בעתיד. ואולם, גם היא לא חומקת ממשבר הקורונה וזאת כמו חברות רבות מענפים אחרים, ולמרות שתחום המזון דווקא זוכה לעדנה בתקופה הזו.

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
כך משבר הקורונה מטלטל גם את ענקית המשקאות מספר 1 בעולם

# data[].attributes.attachment_link.description
המסעדות, הברים ובתי הקולנוע מהווים בשגרה כמחצית מהכנסות קוקה קולה העולמית • המשבר הביא לסגירה או לצמצום פעילותם במדינות רבות, וזה מורגש בתוצאות • ובישראל? בנוסף לסגר השני, הזכיינית המקומית מתמודדת עם גל של יבוא מקביל שדוחף לקרב מחירים ברשתות

# data[].attributes.headline
מודל אנסוף - אסטרטגיית צמיחה

# data[].attributes.subject
מודל אנסוף - אסטרטגיית צמיחה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
שטראוס נכנסת לראשונה למכירת גבינות במעדניות של רשתות השיווק, כך נודע ל"גלובס". המחלבה השנייה בגודלה בישראל בניהולו של רענן קובלסקי תחל לשווק גבינות למעדניות ברשתות השיווק המיוצרות על ידי המחלבה הדנית ארלה (Arla). במסגרת הסכם הזיכיון להפצת מוצריה של ארלה בישראל, נדרשת שטראוס לשווק שלושה סוגי מוצרים - גבינה כחולה בלוז, גבינת פטינה וממרח חמאה, כשמדובר במוצרים אשר שווקו בעבר על ידי חברת וילי פוד.

עוד נודע כי במסגרת הכניסה לפעילות במעדניות, במחלבות שטראוס ביקשו ללמוד את השוק ואף נפגשו עם יועץ בתחום וזאת בכפוף לתנאי הסכם ההפצה שלה מול המחלבה הדנית. עד כה שטראוס לא נכחה בשוק זה, הגם שהיא מחזיקה באחת משלוש המחלבות הגדולות בשוק וגם במחצית ממניות מחלבת יטבתה.

במקביל, ל"גלובס" נודע כי שטראוס עוצרת את הפעילות של סדרת הגבינות המיוחדות שהשיקה לאחרונה תחת השם אנסמבל, כך שכאשר יסתיים המלאי הנוכחי היא לא צפויה לחדש אותו. ככל הידוע, הרקע להפסקת הפעילות הוא שחיקת הרווחיות בקטגוריה וזאת בשל מחיר הקנייה הגבוה יחסית של הגבינות המיוחדות.

מאז קיבלה שטראוס את זיכיון ההפצה של ארלה היא נהנית מצמיחה משמעותית במכירות המחלבה שלה, באופן ניכר בזכות מכירות חמאת לורפק, מותג הדגל של החברה. את הזיכיון להפצת המוצרים של ארלה קיבלה שטראוס אחרי שהמחלבה הדנית החליטה לסיים את ההתקשרות עם וילי פוד לפני כשנתיים.

במסגרת ההסכם בין ארלה לשטראוס נקבע כי האחרונה תהיה המפיצה הבלעדית בישראל של מוצרי חלב מתוצרתה של ארלה בקטגוריות של חמאה; חמאה למריחה, גבינת שמנת, גבינה מלוחה (פטה), מוצרלה וגבינות מיוחדות, וכי שטראוס תהיה אחראית לניהול הלוגיסטי של ההובלה ולכלל היבטי שיווק המוצרים ללקוחות. כמו כן, במסגרת ההסכם ניתנת לשטראוס זכות סירוב ראשונה ככל שארלה תבקש להפיץ מוצרים אחרים תחת המותגים Arla, Castello או Lurpak. בכפוף למגבלה זאת, שמורה לארלה הזכות לשווק בארץ, בעצמה או באמצעות מפיצים אחרים, מוצרים שאינם כלולים בהסכם, לרבות מוצרי מותג פרטי.

היקף מכירות הגבינות במעדניה עומד על כ-800 מיליון שקל בשנה. מדובר בקטגוריה שנשלטה היום על ידי המחלבה הגדולה בישראל, תנובה, שאוחזת בנתח של כ-50% מהמכירות בקטגוריה. מחלבות גד אוחזת בנתח שוק של 11%, ואילו טרה אוחזת בכ-6%.

בעשרת החודשים הראשונים של 2019 מכירות הגבינות במעדנייה רשמו קיטון של 2.1%. מי שהובילה את הירידות הללו היא טרה, שמכירותיה במעדנייה ירדו בכ-29%. משמעות הקיטון במכירות של טרה היא אובדן מכירות בגובה של 19 מיליון שקל. במקביל הצליחה טרה להתחזק במכירת גבינות במדפים של רשתות השיווק, עם תוספת מכירות של כ-12 מיליון שקל.

מנתוני סטורנקסט עולה כי מתוך הצמיחה שהציגה מחלבת שטראוס בעשרת החודשים הראשונים של 2019 שמסתכמת בכ-99 מיליון שקל, מכירות החמאה של ארלה תרמו כ-40 מיליון שקל - 40% מהצמיחה.

לאחרונה נחשף ב"גלובס" כי מחלבת שטראוס בדרך לקבל לידיה זיכיון נוסף של מותג בינלאומי - אלפרו, מותג תחליפי חלב בולט שנרכש לפני כשלוש שנים על ידי שותפתה (20%) במחלבות - חברת דנונה.

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
שטראוס נכנסת לראשונה למעדניות ברשתות השיווק

# data[].attributes.attachment_link.description
שטראוס נכנסת לראשונה למכירת גבינות במעדניות של רשתות השיווק, כך נודע ל"גלובס". המחלבה השנייה בגודלה בישראל בניהולו של רענן קובלסקי תחל לשווק גבינות למעדניות ברשתות השיווק המיוצרות על ידי המחלבה הדנית ארלה (Arla). במסגרת הסכם הזיכיון להפצת מוצריה של ארלה בישראל, נדרשת שטראוס לשווק שלושה סוגי מוצרים - גבינה כחולה בלוז, גבינת פטינה וממרח חמאה, כשמדובר במוצרים אשר שווקו בעבר על ידי חברת וילי פוד.

# data[].attributes.headline
מודל אנסוף - אסטרטגיית צמיחה

# data[].attributes.subject
מודל אנסוף - אסטרטגיית צמיחה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
רשת המזון המהיר בדרך להביא לישראל את ה הצמחוני שלה - כך נודע ל"גלובס". ברשת החלו לעבוד על פיתוח גרסה מקומית למוצר לפני כחודש, ואולם ייקח זמן עד שהקציצה הצמחונית תנחת בישראל, שכן עליה לעבור את תהליך התאמת הטעם והכשרות. אגב, גם היום נמכר ברשת המבורגר הצמחוני בגרסה אחרת, שמבוססת על פטריות ועדשים.

בכך תצטרף ברגר קינג לענקית המזון המהיר מקדונלד'ס, ש החלה לשווק בישראל בקיץ האחרון המבורגר שפותח על-ידי נסטלה ומיוצר במפעל טבעול בישראל. כיום המוצר נמכר בכ-40 מתוך כ-200 סניפים שמפעילה הרשת.

לפי שעה לא ברור אם הקציצה שתנחת בארץ תהיה אדפטציה לגרסה הנמכרת בארה"ב, שמיוצרת על-ידי אימפוסיבל פודס (Impossible Foods), המתחרה הגדולה של ביונד מיט (Beyond Meat), או לזו שנמכרת באירופה המיוצרת על-ידי יוניליוור.

לפני יותר מחצי שנה החלה ברגר קינג לשווק בסניפיה בארה"ב את המוצרים של אימפוסיבל פודס, בפיילוט שהלך והתרחב תחת השם "אימפוסיבל וופר". ואולם בינתיים מגבלות רגולטוריות מונעות מהחברה להכניס גם לשוק האירופי את הקציצה שמבוססת על חלבון מהצומח. הסיבה לכך היא שהקציצה מכילה רכיבים שעברו שינוי גנטי, והאיחוד האירופי דורש בדיקה על מוצרים כאלה לפני שהם יוצאים למכירה.

ביוניליוור לא עוצרים בהמבורגרים

כך, אימפוסיבל פודס עדיין ממתינה לאישורים מרשות בטיחות המזון האירופית, ולפי שעה היא עדיין לא מצהירה מתי תוכל להיכנס סוף סוף לשוק האירופי.

בברגר קינג כנראה השתכנעו שעליהם למצוא פתרון אטרקטיבי שלא ישאיר את השוק האירופי מאחור ויאפשר למתחרות לבסס את נתח השוק שלהן. לכן, בזמן שאימפוסיבל פודס ממתינה לאישורים הרגולטוריים, רשת המזון המהיר התקשרה עם יצרנית אחרת שתוכל לספק עבורה את הביקושים לקציצה מבוססת חלבון צמחי גם באירופה. לשם כך התקשרה ברגר קינג עם תאגיד המזון והטואלטיקה הבינלאומי , שפועל גם בישראל.

יוניליוור היא שחקנית חדשה בשוק תחליפי הבשר, אליו נכנסה לפני כשנה כשרכשה חברה הולנדית בשם The Vegetarian Butcher. במסגרת שיתוף-הפעולה הזה תשווק ברגר קינג את ההמבורגר שלה תחת שם אחר.

בניגוד לאימפוסיבל, שמייצרת רק המבורגרים ללא בשר, המגוון של The Vegetarian Butcher רחב יותר וכולל גם מוצרים מבוססי חלבון צמחי בדמות עוף, נקניקיות וטונה, והיא מוכרת את מוצריה ב-17 מדינות באירופה.

במסגרת שיתוף-הפעולה בין השתיים שיצא השבוע לדרך, תמכור ברגר קינג את ההמבורגר שלה ב-2,500 נקודות ברחבי אירופה הפרוסות בכ-25 מדינות, ביניהן גרמניה, ספרד ואיטליה, כשבריטניה צפויה להצטרף אליהן בשנה הבאה.

הכניסה של האימפוסיבל וופר לסניפים של ברגר קינג בארה"ב באפריל האחרון הביאה לעלייה במספר הלקוחות החדשים שביקרו ברשת.

ברגר קינג, שנמצאת בבעלות חברת Restaurant Brands International האמריקאית, הצהירה כי מכירות הרשת בארה"ב רשמו גידול של6% ברבעון השלישי, וזאת לעומת גידול של 1% בשנה שקדמה לכך.
לפי דיווחים בתקשורת האמריקאית, ברגר קינג בוחנת גרסאות נוספות לאימפוסיבל וופר, ביניהן מנת ילדים בכ-180 מסניפיה.

אלא שקצב העלייה בביקושים לתחליפי בשר מבוססים חלבון באירופה גבוה עוד יותר מאשר בארה"ב. מכירות תחליפי בשר מבוססי חלבון צמחי גדלו בממוצע שנתי גדלו ב-22% במזרח אירופה בחמש השנים האחרונות, וב-13% בשנה באירופה המערבית, כך עולה מנתוני יורומוניטור. קצב הצמיחה הזה גבוה אפילו מקצב הצמיחה השנתי בשוק האמריקאים שעומד על כ-12%.

גם מקדונלד'ס פועלת בשני ערוצים מקבילים מול שתי ספקיות שונות. מקדונלד'ס החלה לשווק את הקציצה הצמחונית שלה, המיוצרת על-ידי נסטלה, בישראל ובמדינות באירופה כמו גרמניה.

לצד זה, לפני כחודשיים הכריזה רשת המזון המהיר הגדולה בעולם (במונחי מחזור מכירות) על פיילוט עם ביונד מיט בקנדה שיימשך שלושה חודשים.

קטגוריית תחליפי הבשר הפכה לפופולרית על רקע התעצמות המגמה של מפחיתי בשר שאינם או , אך עוברים לצרוך פחות בשר מטעמים בריאותיים או סביבתיים, כשבשנה האחרונה הקרב על הקציצה הצמחונית הפך תוסס מאי-פעם. השווי של ביונד מיט שהונפקה השנה, המתחרה של אימפוסיבל פודס, עומד על 4.8 מיליארד דולר. גם לאחר הצניחה החדה במניה לאחרונה, שוויה עדיין גבוה מההנפקה למרות הירידה החדה בשער המניה לאחרונה.

הרשתות במרוץ למוצרים חדשים

ההסבר המובהק ביותר לנפילה של המניה של ביונד מיט הוא התחרות העזה בשוק, כשגם שחקניות בשר מסורתיות דוגמת ענקית המזון טייסון פודס (Tyson Foods) מבקשות לקחת נתח מהקטגוריה שצומחת בעשרות אחוזים מדי שנה.

במקביל, רשתות שיווק ומזון מהיר דוגמת ברגר קינג פועלות במרץ לחתם על הסכמים עם שחקניות מתחרות, בראשן אימפוסיבל פודס, כשגם רשת המזון המהיר האמריקאית KFC הצהירה כי תיכנס לתחום ותשיק מוצרים טבעוניים. זאת, אל מול קמעונאיות מזון שמוכרות את המוצרים של ביונד מיט דוגמת טרגט והול פודס (Whole Foods).

ברגר קינג מסרה בתגובה לפניית "גלובס": "ברגר קינג ישראל מרעננת את התפריט לעתים קרובות, על-מנת לחדש לציבור הישראלי, שרעב לחידושים ומעריך אותם. מבטיחים לעדכן כשנשיק מנות נוספות".

ברשת הוסיפו כי "אנו ערים לעניין הגובר במנה הזו, ואנו פועלים כדי להוסיף את המוצר לתפריט ברגר קינג בישראל, אך משום שהוא עדיין נמצא בשלבי פיתוח, מוקדם לקבוע איזו גרסה תהיה הסופית בארץ".

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
הקציצה זזה: ברגר קינג בדרך להביא לישראל המבורגר צמחוני משלה

# data[].attributes.attachment_link.description
ענקית המזון המהיר החלה לשווק בארה"ב המבורגר מבוסס חלבון צמחי, ומספר הלקוחות החדשים זינק • בינתיים הקציצה הפופולרית לא יכולה לנחות באירופה בשל דרישות תקינה, וברשת מצאו פתרון יצירתי: יוניליוור תייצר עבורם גרסה לשוק האירופי • איזו גרסה תגיע לישראל?

# data[].attributes.headline
מודל אנסוף - אסטרטגיית צמיחה

# data[].attributes.subject
מודל אנסוף - אסטרטגיית צמיחה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
סופרפארם נכנסת לתחום המזון: רשת הפארם השקיעה במיזם האון ליין ברינג ברינג שמבצע שליחויות מרשות מזון לבית הלקוח בתוך עד 4 שעות - בחינם. במיזם מושקעת גם חברת קוקה קולה.

סופר-פארם העמידה בשלב הראשון מימון עם אופציה להגיע לאחזקה של עד 25% ומצטרפת לחברת קוקה קולה אשר השקיעה במיזם במהלך 2017. גם המשקיע הפרטי ג'ייקוב גרשוני מושקע במיזם לצד היזמים המגיעים מתחומי הקמעונאות והטכנולוגיה, אופיר שטיינברג, אלון זמיר, שי בז'רנו, חניאל אלמקייס, אבי יעקב, ויוסף גבאי.

מבחינת סופר-פארם מדובר בכניסה משמעותית לתחום המזון בתחרות המתפתחת בינה לבין רשת שופרסל. בעוד שופרסל רכשה את ניו פארם ונכנסה לליבת העסקים של סופר פארם, האחרונה נכנסת עכשיו לתחרות משמעותית בשופרסל שליבת עסקיה היא תחום המזון. לדברי ניצן לביא, מנכ"ל סופר פארם: "תחום המזון הוא ההוצאה המשמעותית ביותר בכרטיס אשראי. לייף סטייל הוא מועדון לקוחות מבוסס כרטיס אשראי, המונה כ-600 אלף כרטיסים ואנחנו מחפשים שנים שותף מזון, במטרה להשלים ללקוח את היצע ההטבות בלייף סטייל ולהגדיל שימושים בכרטיס".

לדבריו, "ברינג ברינג זהו מיזם חדשני, שמציע בדיוק את מה שאנחנו שואפים לתת לצרכן גם בחוויית האונליין של סופר-פארם - משלוח מהיר של מוצרים איכותיים. ברינג ברינג מביאים תרבות צריכה חדשה - הזמנה מיידית של סל הקניות ללא צורך לתכנן מראש". לדברי לביא, "בעתיד בהחלט ייתכן כי לקוחות שייכנסו לאתר סופר-פארם אונליין יוכלו, לצד הזמנת מוצרי טואלטיקה וקוסמטיקה ובית מרקחת, להזמין הביתה גם משלוח מזון של ברינג ברינג".

סופר-פארם חברה לאחרונה גם לסטארט אפ CommonSense Robotics במטרה להציע ללקוחות משלוח של סופר-פארם בתוך שעה. בימים אלה מתחיל המרכז הראשון של הסטארטאפ להפעיל פיילוט מהמרכז הלוגיסטי הראשון של החברה בחולון.

"סופר-פארם פועלת כל הזמן בזירת האונליין למצוא את הפתרונות החדשניים ביותר ואת השילוב בין המרחב הפיזי לדיגיטלי. הבשורה שלנו בתחום הייתה האפשרות לאסוף קנייה מהסניפים תוך שלוש שעות מרגע ההזמנה - שירות שזוכה להצלחה רבה, מעל ל-40% מההזמנות באונליין הן הזמנות אקספרס, ועוד 40% הן איסוף מהסניף ליום המחרת. אנחנו רואים פוטנציאל גדול בשיתוף הפעולה עם מיזם ברינג ברינג", מסר לביא.

# data[].attributes.attachment_link.title
סופר-פארם נכנסת לתחום המזון: משקיעה במיזם האונליין ברינג ברינג

# data[].attributes.attachment_link.description
סופרפארם נכנסת לתחום המזון: רשת הפארם השקיעה במיזם האון ליין ברינג ברינג שמבצע שליחויות מרשות מזון לבית הלקוח בתוך עד 4 שעות - בחינם. במיזם מושקעת גם חברת קוקה קולה. סופר-פארם העמידה בשלב הראשון מימון עם אופציה להגיע לאחזקה של עד 25% ומצטרפת לחברת קוקה קולה אשר השקיעה במיזם במהלך 2017.

# data[].attributes.headline
השפעות מאקרו

# data[].attributes.body
השפעות מאקרו

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
המושג "נקודת המפנה" (Tipping Point) מתאר פריצות דרך מסוג מסויים - שמתחילות כדגירה ממושכת, ואז מתפוצצות בכל מקום. ונראה שאנחנו בדרך לבום כזה בעולם המזון המתועש. שורה של מוצרים פורצי דרך, צצו בשוק רובם רק בשנה החולפת, אחרי שלאורך עשרות שנים בקושי העזו לדמיין אותם, והם מרימים את ראשם דווקא עכשיו.

מי שאפיין את הפריצה הזו הוא כריס אלברכט, העורך הראשי של הבלוג המשפיע לסטארטאפי מזון The Spoon, שהביט לתוך המקרר והמזווה שלו ומצא שם שורה הולכת ומצטופפת של מוצרים חדשניים, שכל אחד מהם מבשר מהפכה בתחומו. "שמתי לב שהיום שלי מתחיל בקערת קורנפקס המבוססת על הסוכר של "Magic Spoon", סוכר שאינו משמין, ומסתיים בגלידה "Brave Robot", המבוססת על חלב פרה טבעוני", כותב אלברכט. המוצרים האלו אמנם ברובם עדיין יקרים מאוד אבל הם כבר זמינים לקהל הרחב, לפחות באמריקה.

סוכר שלא משמין. את דגני הבוקר של אלברכט מייצרת חברה בשם Magic Spoon. הדגנים הם בני דמותם של צ'יריוס ופרוטי לופס, ושאר השוגי והעוגי של אמריקה, אבל הם לגדולים, שוחרי אורך חיים בריא: הכל 100% טבעי ממיצויי ירקות ושורשים, עתיר חלבון וסיבים תזונתיים, נטול דגנים משום סוג, ותואם לתזונה הקטוגנית, ומתוק וטעים! כי הדגנים של מגי'ק ספון מלאים בתחליפי סוכר בריאים חדשים, ובהם אלולוז - סוכר לבן טבעי, בטעם של סוכר לבן טבעי, אבל שלא מתעכל בגוף. ומה שלא מתעכל, לא משמין. האלולוז נדיר מאוד בטבע, ורק לאחרונה גילו איך לייצר אותו בכמויות מסחריות. וזה הפך אותו, ממש עכשיו, לראשון בהיסטוריה עם סיכוי להדיח את הסוכרוז הנבזה. אם היתה בעולם פינה שפויה, אלה היו חדשות גדולות בה.

תחליפי המזון מהחי. שם לראשונה קורים דברים שעשויים לשנות את הביקוש העולמי, כלומר לא להשאיר לנו תירוצים. על שניים מהם כבר שומעים: "הביונט מיטים", חיקויים טבעוניים משכנעים מאי פעם להמבורגר "מדמם", חזה עוף, סלט טונה ואפילו ביצים; והדבר המרגש יותר, אבל שעדיין במעבדה: בשר המבחנה, רקמות אמיתיות של שרירי בעלי חיים, שמגודלות על מצעים מיוחדים. בשר טרי שלא חי מעולם. זה כבר קיים ואכיל, אבל עדיין יקר באופן לא מסחרי. אלה, כאמור, חדשים כל כך אבל כבר מוכרים.

מזון מיקרואורגניזמי. הינדסו גנטית שמרים וחיידקים, מהסוג שכובש מלפפונים חמוצים, כך שבעת התסיסה הם יפלטו לא חומצות לקטיות כמקובל, אלא חלבונים מהחי. חברה בשם Perfect Day הינדסה חיידקים כאלה לפלוט קזאין ומי גבינה, הזהים לחלוטין לאלה שבחלב בקר, ואז ערבבה אותם במים שומנים, סוכרים, וויטמינים, ויצרה חיקוי חלב, שהוא חלב אמיתי. קו הגלידות שלהם, Brave Robot הושק באוגוסט ולפי הביקורת של אלברכט, ושל אחרים, זו גלידה מעולה, ובעיקר, זו גלידה.

דרך חדשה להמציא אוכל. תתעכבו רגע על המשפט "חיידקים שהונדסו לפלוט חלבונים מהחי". בקרוב נשמע יותר משפטים כאלה. בעשור החולף התגלתה טכנולוגיית הנדסה גנטית זולה, יעילה ועם דיוק ברמות של סרטי מדע בידיוני - הנובל מתעכב בגלל מריבות על הפטנט. שמה CRISPR וכבר עכשיו משתמשים בה כדי להנדס תבואות עמידות ומזינות יותר, וגם מזונות חדשים, או חיידקים שיכולים להפיק מרכיבים שעד היום דרשו גידול ושחיטה של בעל חיים.

בשר חי טבעוני, סוכר שלא משמין, הנדסה גנטית נגישה לכל - זה דרמטי? משנה חיים? כיום קשה יותר לדעת. על המזונות החדשים אלברכט עצמו כותב, שזה עוד לא הבום הגדול. אנחנו עדיין ב"רבעון הראשון" של שנת המהפכה, כתב. החריקות יתחילו, כנראה, כשאוריאו יומתקו באלולוז.

אסף אביר הוא מחבר הספר "לא ספר בישול"

# data[].attributes.attachment_link.title
המהפכה כבר כאן: שורה של מוצרי מזון פורצי דרך יצאו לשוק

# data[].attributes.attachment_link.description
המושג "נקודת המפנה" (Tipping Point) מתאר פריצות דרך מסוג מסויים - שמתחילות כדגירה ממושכת, ואז מתפוצצות בכל מקום. ונראה שאנחנו בדרך לבום כזה בעולם המזון המתועש. שורה של מוצרים פורצי דרך, צצו בשוק רובם רק בשנה החולפת, אחרי שלאורך עשרות שנים בקושי העזו לדמיין אותם, והם מרימים את ראשם דווקא עכשיו.

# data[].attributes.headline
השפעות מאקרו

# data[].attributes.body
השפעות מאקרו

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בארה״ב, חברת הזרעים הוותיקה Burpee & Co, מכרה במרץ 2020 יותר מכל זמן אחר ב־144 השנים מאז נוסדה, וברוסיה הדרישה לזרעים עלתה בכ־30%, כך דיווחה סוכנות הידיעות רויטרס.

גם בארץ הגינון הביתי זכה לעדנה מאז פרוץ המגפה. ״בדרך כלל אנחנו עובדים מול אנשי מקצוע, מתכנני נוף וגננים מקצועיים״, אומר חזי מולא, מנכ״ל הארגון לגננות ולנוף בישראל. ״אבל מאז הסגר הראשון יש מגמה של בעלי גינות פרטיים שרוצים ללמוד ולדעת ולעשות בעצמם. פונים אלינו להתייעצות ושואלים איך לגדל ואיך להשקות. בעקבות כך התחלנו להפיץ ניוזלטר והרצאות בזום כמו ׳איך לבחור שתילים במשתלה׳ ואנשים כל הזמן מצטרפים״.

שוני עדנא ממשתלת הבית הירוק ואיגוד המשתלות מספר כי ״בזמן הסגר הראשון היתה קפיצה מטאורית של כ־80% בהתעניינות ובביקוש לצמחים, זרעים ושתילים של ירקות ותבלינים. זה התחיל עם הורים לילדים קטנים שרצו להעסיק אותם וקנו תות שדה, ומשם הם עברו לירקות חורף אחרים וממש היו חוסרים״.

אחריהם הגיעו המילניאלז. ״זה דור שלם שלא בא קודם למשתלות בשביל עצמוופתאום הם התחילו להתאהב בירקות ובזנים מיוחדים. זה יצר התעוררות בענף״, מספר עדנא. ״ אנחנו צופים עוד עלייה כזאת כי כרגע אנחנו במעבר בין גינות קיץ לחורף, ואני ממש מגרש אנשים ואומר להם לחכות עם הזריעה והשתילה״.

״זה היה משהו שחשבנו עליו בשנה שעברה, ולא היו לנו כוחות״, מספרת בילי הראל מהמושבה יקנעם על גינת הירק החדשה והמשגשגת שלה, שמשתרעת על פני 80 מ״ר. ״פתאום הגיע הסגר, יחד עם שביב של חרדה שלא יהיה אוכל בעולם, והמחשבה על לגדל לבד את האוכל שלנו נתנה סוג של ביטחון. המשפחה היתה בבית אז היה כוח אדם, וזאת היתה הזדמנות. כמה אפשר לא לעשות כלום? נזקקנו לעשייה והגינה מילאה את זה: מקום לזוז בו בעבודה פיזית, שבהתחלה גם היתה קשה: לצאת בשביל תכלית״. היום, כחצי שנה אחרי שפרויקט הגינה החל, הראל מביטה בה בסיפוק. ״הקורונה באה ונתנה לי מתנה״, היא אומרת. ״גידלנו את כל עשבי התבלין האפשריים וגם זוקיני, עגבניות, חצילים, מלפפונים, דלעות, אבטיחים, מלונים ושעועית מכמה סוגים", היא מפרטת. "לא התגברנו על הכמויות והתחלתי לתת סלי ירקות, להכין פסטו וירקות כבושים״.

בימים אלה הראל מכינה את השטח לחילופי העונות, ואת הסגר הנוכחי היא תנצל לזריעה ושתילה של גידולי חורף. ״ התחושה של ׳לא יהיה אוכל׳ עברה, אבל זה תפס ברמה הרגשית. זאת שפיות נפשית שגם מחברת אותי לסבים שלי שהיו עובדי אדמה. אני מייצרת מזון, מאכילה אנשים. אמנם יש ימים של עצב על מזיקים וכישלונות, אבל בהצלחות יש ממש התעלות״.

הראל לא לבד, כך אפשר ללמוד מקבוצת הפייסבוק הוותיקה והמשגשגת ״מגדלים ירקות בבית״ שמונה מעל 45 אלף חברים, שמעלים צילומי ירקות, שאלות על מזיקים, סוגי דשן ותיחוח ותהיות בנוגע לייחורי צמחים. ״בתקופת הקורונה הצטרפו הרבה חברים חדשים והתגברה המעורבות של אנשים״, אומר עידן פלאות, שהקים את הקבוצה לפני יותר מעשר שנים. את העבודה בגינת הירק הוא מגדיר בפשטות ״תרפיה״, והמומחים מסכימים איתו. ההשפעות המרגיעות והטיפוליות של גינון מוכרות:

״כשאנחנו זורעים זרע, אנחנו שותלים נרטיב של אפשרות לצמיחה, גינון מאפשר לך אחיזה בעתיד״, הסבירה לאחרונה סו סטיוארט סמית, פסיכיאטרית ופסיכואנליטיקאית בריטית למגזין "ניו יורקר". ספרה החדש "The Well-Gardened Mind", שעוסק בהיבטים הרגשיים של גינון בתקופה הנוכחית, נהפך לרב־מכר הקיץ. בספר היא מתארת את ההשפעה המתקנת והמנחמת של גינון על הנפש, כיצד הגינה יכולה להפוך למקום מפגש בינינו לבין העולם הפיזי ואיך היא מסייעת לנפגעי טראומה ולשרויים באבל".

״הגינה נתנה לכולנו תחושה של זמן והתקדמות. זה היה שיעור מדהים לילדים״, מתארת מעין מעיר במרכז הארץ, את ההשפעות המיטיבות של גינת הקורונה המשפחתית. ״פגשנו חברים חדשים דרך פייסבוק, וחלקם אפילו הגיעו לבקר את הגינה. בתקופה המשוגעת הזאת, של אי־דאות וחוסר רצון לעשות משהו, הגינה נתנו לנו משהו להתאמץ בשבילו״.

לדבריה, עבודת הגינון סיפקה למשפחה שיעורים חשובים לחיים. ״למשל, ברוקולי שבן ה־4 נקשר אליו, במשך חודשים ליטף אותו ושר לו והשקה אותו, עד שלילה אחד הותקף על ידי זחלים מרושעים של לבנין הכרוב, שאכלו לנו את כל היבול. לצד השיעור שאכזבות הן חלק מהחיים היתה גם התרגשות גדולה עם כל הצלחה: זכורים הפרחים של הבצל, שנראו לילדים כמו זיקוקי דינור, והחציל, שהלידה שלו היא אחד הדברים היפים ביותר שראינו״.

דודי זיצר, עובד סוציאלי מיקנעם עילית, התחיל אף הוא את הגינה שלו בסגר הראשון. ״והגינה הפכה להתעסקות יומיומית במשהו לא מלחיץ, שהוא רק של עצמך ושל הטבע, זה נוסך ביטחון. זאת גם עשייה מאוד מתגמלת: משהו קטן שגדל ובסוף נהנים מהפירות שלו. לילדים, זה במיוחד חיובי: מוציא אותם מהמסכים, לטבע ולאוויר הפתוח״.

הגינה של זיצר, שמורכבת מעציצים ושטח אדמה, התחילה עם חצילים. ״משם התרחבתי לתירס, קישואים, עגבניות תות שדה ושעועית, ופתאום מצאתי את עצמי על הקו של המשתלה. כלכלית, יותר זול לקנות בסופר, אבל במשך הזמן מתמקצעים ולומדים להוזיל עלויות: להרבות צמחים לבד ולייחר״. זיצר משקיע מדי יום כשעה וחצי בגינה, ובסופי שבוע כמה שעות רצופות. לדבריו, הפעילות הקבועה והרוטינית מעניקה לו רוגע ויציבות. ״זה מאוד תרפויטי, ויוצר ציפייה לדברים טובים שיקרו בהמשך״.

צחי ישורון, עצמאי בן 56 מכפר אביגדור, "מבלה שעות בגינה, זוחל בערוגה, מטייב את האדמה ושוכח את כל הצרות שבחוץ. זה ממכר״. עם בוא הסגר שילש את השטח של גינת הירק שלווהפך את גינת הנוי שלו לגינה מניבה. ״מצאתי את עצמי מנוטרל ויושב בבית וחיפשתי אפיק בשביל הבריאות הנפשית. ברקע היה גם חשש שייגמר האוכל בשווקים״, הוא נזכר. ״נשאבתי לזה. זה אחד התחביבים הכי מספקים בחיים: טומנים זרע באדמה, עוקבים אחריו, מגדלים ומגנים עליו כמו על ילד ונורא נקשרים אליו. זה יפהפה וגורם לי להרגיש מחובר לאדמה ולטבע. זה אירוע מטורף שלא הייתי מגיע אליו בלי הקורונה״.

# data[].attributes.attachment_link.title
הענף המניב ביותר במשק הוא הגינון הביתי

# data[].attributes.attachment_link.description
עם חזרת הסגר ובוא הסתיו במשתלות מדווחים על קפיצה של 80% במכירות של זרעים ושתילים. הגננים החדשים מעידים על התמכרות שמפיחה בהם תקווה, מפוגגת את חרדותיהם מהתגברות הקורונה ואפילו מעניקה להם ביטחון תזונתי, והבונוס: זה מעסיק גם את הילדים ומנתק אותם מהמסכים