# data[].attributes.headline
Слухаємо твір

# data[].attributes.subject
Слухаємо твір

# data[].attributes.attachment_link.title
Буба. Барбара Космовська. Аудіокнига. 1-10 розділ

# data[].attributes.headline
Осінній дощ у місті ШІ

# data[].attributes.subject
Осінній дощ у місті ШІ

# data[].attributes.headline
Людмила Сипливець

# data[].attributes.subject
Людмила Сипливець

# data[].attributes.body
Дон Кіхот і Санчо Панса

# data[].attributes.headline
Мандрівка в долину Мумі - Тролів

# data[].attributes.subject
Мандрівка в долину Мумі - Тролів

# data[].attributes.body
Надзвичайно цікаве знайомство з мешканцями долини

# data[].attributes.attachment_link.title
Мандрівка у долину мумі-тролів Туве Янсон

# data[].attributes.body
Життєвий шлях письменниці

# data[].attributes.attachment_link.title
Туве Янсон. Життя письменниці

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Василина Сіденко

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок  до твору Туве Янссон "Комета прилітає"

# data[].attributes.headline
Урок від Н. Стороженко

# data[].attributes.subject
Урок від Н. Стороженко

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Стороженко

# data[].attributes.attachment_link.title
Туве Янсон. "Капелюх чарівника". Мумі-троль та його друзі

# data[].attributes.headline
Матеріали до вивчення творчості Г . Веллса

# data[].attributes.subject
Матеріали до вивчення творчості Г . Веллса

# data[].attributes.headline
Комета прилітає Туве Янон

# data[].attributes.subject
Комета прилітає Туве Янон

# data[].attributes.body
Тут ви можете прочитати чудовий твір про жителів долини мумі- тролів

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Туве ЯНСОН

КОМЕТА ПРИЛІТАЄ

Повість

Тoгo ж ранку, коли Тато Мумі-троля завершив спорудження містка через річку, крихітне звірятко Чмих зробило відкриття. Чмих знайшов цілком нову незнану стежину. Вона в'юнко вповзала до лісу у його найтемнішу гущавину. Чмих стояв і довго дивився їй услід.

"Треба розповісти про це Мумі-тролеві, - подумав він. - Разом розвідаємо новий шлях, бо на власний страх і ризик я цього робити не буду".

Він склав дві гілочки навхрест, щоб залишити мітку, і щодуху погнав додому. Долина, в якій вони мешкали, була дуже гарною. Її населяли щасливі маленькі істоти та великі зелені дерева. Левадами протікала Річка, робила закрут навколо блакитного будиночка Мумі-тролів і бігла собі далі, в інші долини, де також мешкали маленькі істоти, дивуючись, звідкіля це вона береться.

"Дивна річ - дороги та річки, - міркував собі Чмих, - дивишся їм услід - і відразу страшенно кортить опинитися деінде, піти за ними, аби побачити, де вони закінчуються..."

Мумі-троль саме прилаштовував гойданку, коли Чмих повернувся додому.

- Привіт! - гукнув Чмих. - Я знайшов цілком незнану стежину. Вона видається небезпечною.

- Наскільки небезпечною? - поцікавився Мумі-троль.

- Я б сказав, жахливо небезпечною, - поважно відказав Чмих.

- Що ж, беремо зі собою канапки, - вирішив Мумі-троль. - І морс.

Він підійшов до вікна кухні:

- Послухай, мамо. Ми сьогодні не обідатимемо вдома.

- Он як! Чудово.

Вона спакувала перекуску до кошика, що стояв біля кухонного столу. Потім зачерпнула з однієї бляшанки жменьку карамельок, а з іншої досягла два яблука, ще доклала в кошик чотири маленькі учорашні ковбаски та пляшку домашнього морсу, який завжди стояв наготові на полиці над плитою.

- Супер! - зрадів Мумі-троль. - Бувай, мамо. Не знаю, коли повернемося.

- Бувайте! - відповіла мама.

Мумі-троль та Чмих проминули сад, попростували угору левадами, де закінчувалася Долина і починалося узлісся темного пралісу, в якому вони ще ніколи не бували. Там поставили кошика на землю й озирнулися на Долину. Хатинка Мумі-тролів видавалася звідси цяточкою, а річка - вузькою зеленою стрічкою. Гойданки зовсім не було видно.

- Так далеко від мами ти ще ніколи не відходив, - зауважив Чмих. - Лише я тут бував, до того ж, зовсім сам. Зараз побачиш мій новий шлях, я його віднайшов!

Він понишпорив довкола, понюшкував повітря, почмихав носом, задерши догори мордочку, визначив точку сонцестояння, пороззирався на всі боки, аж врешті скрикнув:

- Ось! Знайшов! То як? Що скажеш? Бачиш, яка небезпечна дорога! Ти йди попереду!

Мумі-троль дуже сторожко увійшов до зеленої гущавини. Навколо німувала тиша.

- Дивися на всі боки, чи не чигає десь небезпека, - прошепотів Чмих.

- Я не можу одночасно роззиратися на всі боки, - запротестував Мумі-троль. - Ти пильнуй ззаду - мені важко буде ще й тил прикривати.

- О, ні-ні, тільки не ззаду, - злякано зажебонів Чмих. - Ворог позаду набагато страшніший, ніж той, що виходить назустріч. Це вже ти бери на свою відповідальність!

- То йди ти попереду!

- Я й попереду йти не хочу! - упирався Чмих. - Може, підемо пліч-о-пліч?

Отак, ступаючи удвох, заходили вони все далі й далі у хащі. Ліс ставав чимраз зеленішим і темнішим, стежка в'юнилася то вгору, то вниз, ставала все вужчою, аж доки зовсім зникла - лише мох та папороть.

- Стежка мусить кудись вести, - мовив Мумі-троль. - Щось тут не так. Вона не може отак просто собі урватися.

Він ступив кілька кроків у мох.

- А якщо ми ніколи не знайдемо дороги додому?

- Помовч! - цитьнув на нього Мумі-троль. - Чуєш?

Десь здалеку з-за дерев до них долинав слабкий шелест. Мумі-троль ступив ще кілька кроків, задер носа і принюхався. Вітер приніс вологу і приємні пахощі.

- Це море! - вигукнув Мумі-троль і щодуху побіг через ліс, бо понад усе на світі любив купатися.

- Зачекай! - заволав Чмих. - Не покидай мене самого!

Та Мумі-троль спинився лише тоді, коли перед ним постало море. Він сів на пісок і захоплено задивився, як на берег одна по одній накочуються хвилі з білими баранцями на гребенях.

Невдовзі з лісу вибіг Чмих і гепнувся на пісок поряд.

- Ти втік від мене! Покинув мене напризволяще!

- Я страшенно зрадів! - виправдовувався Мумі-троль. - Я знав, що у нас є Долина, річка і гори, але навіть не здогадувався про море. Глянь, які хвилі!

- Холодні і непривітні! - буркнув Чмих. - Стрибнеш у воду й намокнеш, гойдатимешся - знудить.

- Тобі не подобається пірнати? - здивувався Мумі-троль. - Умієш пірнати з розплющеними очима?

- Умію, але не хочу, - вперся на своєму Чмих.

Мумі-троль підвівся з піску і рушив до води.

- Не забувай, що сам несеш за себе відповідальність! - гукнув йому навздогін Чмих. - Не знати, хто тобі в глибіні трапиться!

Мумі-троль не вагаючись пірнув у велику пронизану сонячними променями хвилю. Спершу перед його очима миготіли лише зелені бульбашки світла, а потім він побачив ліс водоростей, що вигойдувалися на піщаному дні. Пісок був ніби гарно причесаний, прикрашений мушлями, рожевими всередині і білими зовні. Далі, перед чорною дірою, дно якої губилося у безодні, вода ставала темнішою. Мумі-троль повернув назад, плигнув на гребінь хвилі, і вона винесла його на прибережну рінь.

Над морем сидів Чмих і волав про допомогу.

- Я вже думав, що ти потонув! - закричав Чмих. - Або що тебе зжерла акула! Що б я робив без тебе?

- Не мели дурниць! - урвав його Мумі-троль. - Море - моя стихія. Доки я плавав у морських глибинах, в мене з'явилася чудова думка, але це - таємниця.

- Яка завелика? - запалився Чмих. - "Хай земля западеться піді мною" - така?

Мумі-троль кивнув головою.

- Хай земля западеться піді мною, - забубонів Чмих. - Нехай грифи рознесуть по світу мої білі кості, ніколи не бачити мені морозива, якщо зраджу таємницю таємниць! То що?

- Я стану шукачем перлів! - урочисто проголосив Мумі-троль. - І ховатиму свої перли у скрині. Усі білі камінці - перлини. Ті, що дуже білі і дуже круглі.

- Я також хочу бути шукачем перлів! - підхопив ідею Чмих. - Збиратиму на березі. Он скільки їх тут, білих і круглих.

- Ти не розумієш, - терпляче пояснював Мумі-троль. - Камінці лише тоді стають перлами, коли вони під водою. Бувай тим часом! - і він знову пірнув у хвилю.

- То ким же я тоді стану?! - гукнув Чмих услід.

- Шукачем скрині для добувача перлів, чим зле? - відповів Мумі-троль, зникаючи у морі.

Чмих поволі побрів уздовж берега.

- Він завжди обирає собі цікавіше, - насуплено бурмотів Чмих. - А все тому, що я такий маленький.

Час від часу Чмих роззирався у пошуку скрині, але скринь ніде не було. Лише водорості та кілька уламків дощок. Пустельний берег простягався далеко і впирався у високу, вмиту пінистим прибоєм скелю, яка стрімко обривалася в море.

"Мені стає нудно, - подумав собі Чмих. - Не хочу бути маленьким і не мати товариша для забави..."

Саме тієї миті Чмих помітив кошеня, яке собі гуляло на самому вершечку скелі. Воно було чорно-біло-плямисте і мало дуже тоненького хвостика, який стримів догори.

Чмих так зрадів, що йому з утіхи мало серце не вискочило з грудей.

- Котику! - загукав Чмих. - Маленький Кицику-Мицику, ходи сюди, познайомимося! Мені так самотньо!

Кошеня глипнуло на нього з-поза плеча жовтими очицями і потупцяло далі. Чмих подерся услід за ним. Він спинався угору прямовисною скелею, раз у раз гукаючи кошеня, а коли урешті видряпався на вершок, побачив, як воно, дійшовши до краю скелі, балансує на вузькому уступі.

- Не втікай від мене! - гукав Чмих. - Я тебе люблю!

Та кошеня не зважало, прошкувало собі далі. Під скелею гуркотіло море. Чмих відчув, як йому підгинаються коліна. Серце стугоніло в грудях. Він порачкував за котиком; повз дуже поволі й увесь час думав про те, яке кошеня гарненьке і м'якеньке... його кошеня... ще крихітніше, ніж він сам... О, ангели-хоронителі усіх крихітних звірят, прошу вашої ласки і допомоги... Зробіть так, щоб кошеня потоваришувало зі мною! Ото би я втер носа Мумі-тролеві!..

Ще ніколи Чмих не почувався таким наляканим й хоробрим водночас.

І раптом де й узялася печера. Діра у скелі, а за нею - справжня печера.

Чмих затамував подих. Таку печеру можна знайти лише раз у своєму житті або ніколи. Долівку встеляв дрібний пісок, а гладкі темні стіни тягнулися до отвору в стелі, у якому виднівся блакитний шматочок неба. Сонячні промені нагріли пісок.

Чмих заповз досередини, ліг животом на пісок у кружалі сонячного проміння і подумав: тут я житиму скільки мого віку. Навішаю маленьких поличок, вимощу в піску кубельце, а вечорами запалюватиму свічку. І втру Мумі-тролеві носа!

Ось лишень непривітне кошеня немов запропастилося...

Шлях назад уже не видавався таким небезпечним, як перше. Хіба може щось трапитися з ним саме тоді, коли він знайшов справжню печеру?

Мумі-троль тим часом невтомно полював за перлами. Він, наче корок, підстрибував на хвилях прибою, а на березі уже лежала чималенька купка білих камінців.

- А ось і ти! - зрадів Мумі-троль. - Де скриня?

- Вилазь на берег! Негайно виходь із води! - покликав його Чмих. - Я щось знайшов! Сам знайшов! Таке небезпечне, що ти собі й уявити не можеш!

- А скриня добра? - запитав Мумі-троль, виходячи на берег з повною пригорщею перлів.

- Та що ти завівся зі своєю скринею! Навіщо тобі той старий непотріб! Хай би навіть земля запалася під тобою й усім рештою - на це зараз немає часу. Я знайшов печеру! Власну печеру!

- Справжню? - недовірливо перепитав Мумі-троль. - З дірою, крізь яку треба заповзати досередини? Каменистими стінами і піщаною долівкою?

- Усе є! Усе, що треба! - Чмих так нетямився від збудження, що ледь тримався на ногах. - Я дозволю тобі зберігати там перли, якщо поділишся половиною зі мною або принаймні відступиш мені три пригорщі!

Перли стали набагато білішими і справжнішими, як тільки опинилися в печері. Мумі-троль із Чмихом лежали горілиць на піску і дивилися на блакитне небесне віконце угорі.

Час до часу вітер заносив крізь отвір досередини солоний бриз, а сонячна смуга на долівці ставала все ширшою.

Чмихові страшенно кортіло розповісти про кошеня. Але він вирішив не відкривати таємниці. Спершу треба його знайти і потоваришувати. Кошеня ходитиме за ним слід у слід. Одного чудового дня вони удвох з'являться на ґанку будиночка Мумі-тролів, і Мумі-троля просто заціпить.

"Не може бути! - тільки й спроможеться він сказати. - У тебе є кошеня, яке всюди ходить за тобою хвостиком?"

У саду він виставлятиме тарілку з молоком.

# data[].attributes.attachment_link.title
Комета прилітає - Туве Янссон, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Туве ЯНСОН КОМЕТА ПРИЛІТАЄ Повість Тoгo ж ранку, коли Тато Мумі-троля завершив спорудження містка через річку, крихітне звірятко Чмих зробило відкриття. Чмих знайшов цілком нову незнану стежину. Вона в'юнко вповзала до лісу у його найтемнішу гущавину. Чмих стояв і довго дивився їй услід. "Треба розповісти про це Мумі-тролеві, - подумав він.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Наливайко

# data[].attributes.attachment_link.title
"Пригоди Мумі-тролів". Буктрейлер

# data[].attributes.body
Перегляньте урок, запишіть риси характеру героїв до своїх зошитів

# data[].attributes.attachment_link.title
Відео-урок для 5 класу герої твору "Комета прилітає"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
0:00 / 5:05•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок №62. Персонажі твору, втілення в них ідей доброти, щирості, сімейних цінностей.

# data[].attributes.headline
Експрес-урок «Капелюх чарівника».Персонажі повісті, втілення в них ідей доброти, сімейних цінностей.

# data[].attributes.subject
Експрес-урок «Капелюх чарівника».Персонажі повісті, втілення в них ідей доброти, сімейних цінностей.

# data[].attributes.headline
Починаємо знайомство з родиною мумі тролів

# data[].attributes.subject
Починаємо знайомство з родиною мумі тролів

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Психолог Наталія Зайченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок №4. Туве Янсон "Капелюх Чарівника". Персонажі твору

# data[].attributes.headline
Урок від ВШО Н. Рудніцька

# data[].attributes.subject
Урок від ВШО Н. Рудніцька

# data[].attributes.attachment_link.title
5 клас. Зарубіжна література. Туве Янсон "Комета прилітає". Сюжет твору.

# data[].attributes.headline
Уривок із фільму. Бій Міо і Като

# data[].attributes.subject
Уривок із фільму. Бій Міо і Като

# data[].attributes.attachment_link.title
Міо, мій Міо  Поєдинок з Като

# data[].attributes.headline
Експрес- урок 

# data[].attributes.subject
Експрес- урок 

# data[].attributes.body
Плідної роботи!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Катерина Чиж

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок А. Ліндгрен "Міо, мій Міо" Образи головних героїв

# data[].attributes.headline
М. Метерлінк. "Синій птах" 

# data[].attributes.subject
М. Метерлінк. "Синій птах" 

# data[].attributes.body
Перегляньте експрес - урок. Дуже цікаво!

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок за драмою-феєрією Синій птах Моріса Метерлінка

# data[].attributes.headline
Р. Дал " Чарлі і шоколадна фабрика" 

# data[].attributes.subject
Р. Дал " Чарлі і шоколадна фабрика" 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Характеристика головних героїв "Чарлі і шоколадна фабрика", Роальд Дал:
Характеристика Август Глуп: жадний і ненажерливий хлопчик; батьки заохочують хлопця;
"Їсти - це його пристрасть. Це єдине, що його цікавить. Але ж це краще, ніж бути хуліганом і стріляти на дозвіллі з самопала, правда?".

Характеристика Верука Солт: розбалувана дівчинка із сім'ї власників фабрики по переробці горіхів, звикла, щоб всі її примхи негайно виконувались; багаті батьки готові задовольните всі забаганки;
Батько сказав, що доня мусить мати "Золотий квиток", купували їх тисячами, сотнями тисяч, його робітниці здирали обгортки з батончиків.
"Вона годинами лежала на підлозі, хвицала ногами і страшно лементувала".

Характеристика Віолетта Борігард: дівчинка, що постійно жує жуйку, установила світовий рекорд - жує одну жуйку протягом трьох місяців; батьки схвалюють все, що робить їхня дочка;
Мама постійно казала, що панночкам так не личить. "Подобається чіпляти липкі пожовані грудочки на ліфтові кнопки. Тоді до пальця того, хто заходив в ліфт після мене й натискав кнопку, приклеювалась моя стара жуйка".

Характеристика Майк Тіві: хлопчик, що зранку до ночі дивиться телевізор, любитель гангстерських бойовиків; батьки не займаються сином;
"Сидів перед величезним телевізором і не зводив очей з екрана, дивився фільм, у якому зграя бандитів розстрілювала з автоматів іншу";
"Був обвішаний вісімнадцятьма різноманітними іграшковими пістолетами". "Бандитські серіали найкращі. Вони такі класні ці бандюги".

Характеристика Чарлі Бакет: бідний хлопчик, якому раз на рік - на його день народження - дарували єдиний дарунок - маленький шоколадний батончик; розумний, вихований, слухняний, добрий; улюбленець родини;
Сім'я (мама) радила Чарлі, як себе поводити, коли під обгорткою не буде "Золотого квитка". Чарлі готували до розчарувань.
Сім'я голодувала, бо батька звільнили з фабрики.
"Отака добра дитина. Він вартий кращого", - сказав дідусь Джордж.
Заощаджував сили, щоб йти до школи, а не бігти.
Знайшов долар - це означало їжу.

План-характеристика Чарлі Бакета

1. Родина Чарлі.

2. Надзвичайна бідність.

3. Розповідь дідуся про фабрику.

4. Найзаповітніша мрія хлопчика.

5. Доброта, чуйність і цілеспрямованість головного героя.

6. Золотий квиток.

7. Знайомство з містером Віллі Вонка.

8. Дивовижна фабрика.

9. Перемога Чарлі.

10. Заслужена винагорода.

Характеристика Віллі Вонка: власник шоколадної фабрики, талановитий кондитер і справжній чарівник. Містер Вонка - не просто власник шоколадної фабрики, він добрий чарівник, який своїми вчинками намагається пояснити дітям, що зло завжди має бути покараним, а добро і милосердя має отримати заслужену нагороду.
"... І що то був за дивовижний чоловік! На голові він мав чорний циліндр. Одягнений був у фрак з розкішного темно-фіолетового оксамиту. Штани мав темно-зелені. Рукавички - перламутрово-сірі. А в руці тримав елегантну тростину з золотою бамбулькою. З його підборіддя стирчала акуратна чорна цапина борідка. А очі - очі він мав невимовно ясні. Здавалося, що вони весь час іскряться й мерехтять. Власне кажучи, все його лице освітлював радісний усміх. Ох, а яким він здавався розумним! Яким кмітливим, проникливим і енергійним!"

# data[].attributes.attachment_link.title
Р.Дал. "Чарлі і шоколадна фабрика"

# data[].attributes.attachment_link.description
Роальд Дал народився у Лландаффі, Кардіфф, (Уельс) 13 вересня 1916 року в сім'ї норвежців Гаральда Дала та Софії Магдалини Дал. Сім'я Далів переїхала з Норвегії у 1880 році, після чого оселилася у Кардіффі. Роальда назвали на честь Роальда Амундсена, дослідника Північного Полюса. Національного героя Норвегії.

# data[].attributes.headline
Р.Д. Бредбері для роботи над романом "451  за Фаренгейтом"

# data[].attributes.subject
Р.Д. Бредбері для роботи над романом "451  за Фаренгейтом"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Коли чимало інших фантастів світу всю свою увагу зосереджують на технічних і технологічних питаннях, на прогнозуванні нових відкриттів науки й техніки, то Бредбері виявляє до всього цього демонстративну байдужість.

У людей чимало вільного часу... А чи є час подумати і усвідомити свою відповідальність за майбутнє людей, дбати про високу духовність, наповнюючи серце загальнолюдськими цінностями, творити добро та унікати зла. На жаль, немає"

Йому двічі присуджувалася високоавторитетна літературна премія імені О'Генрі. Такої честі - навіть один раз - удостоювався мало хто з американських письменників-реалістів, не кажучи вже про фантастів.

Бредбері порушує "людські" теми і детально демонструє у художньо-фантастичному дискурсі еволюцію людської особистості.

Філософські роздуми про сенс буття людини в сучасних умовах цивілізації- це проекція картини майбутнього трансгуманного суспільства.

Рей Бредбері найбільше полюбляє жанр оповідання, яке в нього завжди позначене проникливим ліризмом, збагачене дивовижною емоційною "оркестровкою". Мабуть, саме тому з-під його пера і виходять передовсім книжки оповідань - уже названі й відомі на весь світ "Марсіанські хроніки", "Розмальована людина", "Золоті яблука сонця", "Осіння країна", "Ліки від меланхолії". Ллє він воднораз успішно виступає і в жанрі роману. І один із найсильніших його творів - роман "Наближається біда", що пронизаний соціальною гостротою, закликом людей до пильності і активним гуманістичним пафосом.

ТЕМАТИКА ТВОРІВ

"... журнали перетворились на різновид ванільного сиропу, книги - в підсолоджені помиї."

Читач ,кружляючи в вихорі веселощів, залишив собі комікси. Ну і, зрозуміло, еротичні журнали...

..."влаштовуйте різні конкурси", "набивайте людям голови цифрами , поки їх не занудило. Нічого, зате їм буде здаватися, що вони дуже освічені. У них навіть буде враження, що вони мислять, що вони рухаються вперед, хоча насправді стоять на місці ".

Про що книга "451 градус за Фаренгейтом"?

Головний герой Гай Монтег спалює книги - це його робота. Але одного разу, зустрівши на вулиці юну Клариссу, він усвідомлює, що живе неправильно. У нинішній час книги забуті, а їх зберігання або читання переслідується законом. Гай знайомиться з старим Фабером, який не забув про книги, він зберігає у своїй пам'яті величезний обсяг художніх текстів.

Фабер доповідає йому про те, що є ще коло людей, які у своїй голові зберігають чималу кількість книг. Гай вирішує до них приєднатися. Про погляди Монтега дізнається поліція, його хочуть заарештувати. Починається переслідування, Гай тікає з міста. Він знаходь групу людей, які зберігають книги і приєднується до них. Місто, в якому він жив, вибухає. Гай і його соратники йдуть подалі від руїн ...

- Суспільство майбутнього.Пожежна охорона має знаходити та спалювати книги.

- Гай Монтег - пожежний, який спалює книги.

- Гай Монтег знайомиться з Клариссою.Зміна ставлення Гая до книг.

Зміна поглядів пожежного Монтега.

- Монтег прикидається хворим, він розчаровується у своїй роботі.Гай починає читати книги, дружина не розуміє його.Гай розуміє, що його дружина Мілдред, має обмежені погляди.

- Зустріч Гая і Фабера, який збирає книги.Монтег і його знайомий Фабер домовляються копіювати книги.

-Монтег їде на виклик у свій будинок

- Гая переслідує поліція.

- Гай знайомиться з групою людей, які зберігають книги в пам'яті.

Початок війни, знищення міста.

Назва твору " 451 за Фаренгейтом" означає температуру при якій заграється папір

За зізнанням письменника, задум роману "451° за Фаренгейтом" виник, коли він дізнався про спалення бібліотеки в Олександрії. Ця подія має як мінімум чотири передбачуваних датування, а сам Бредбері говорив про неї як про те, що трапилося "3000 років тому". Чому саме "451° за Фаренгейтом"? Тому, що саме за цієї температури починає горіти папір.

Цей роман Рей Бредбері писав на взятій напрокат друкарській машинці в публічній бібліотеці Лос-Анджелеса. В основі тексту невидана розповідь "Пожежний" (1949), а також оповідання "Пішохід".

Роман був написаний 1953 року, і в ньому описано уявне майбутнє Америки. Утім, коли читаєш, виникає враження, ніби це майбутнє уже настало. Найжахливіше й надивовижніше те, що великий фантаст і вигадник Бредбері нічого не вигадав. Усе описане вже було або є зараз.

Гай Монтег - головний герой, який працює пожежником. Це звичайний громадянин, про таких кажуть, що "на них вся країна тримається".

Сенс повісті Бредбері якраз в цьому виборі. Бредбері обґрунтовує неминучість вибору для пересічних громадян держави. Неможливо одночасно слідувати ідеалам культури і гуманізму і імперативів тоталітарного правління. Конфлікт неминучий і вибір зумовлений.

Після доносу на головного героя відбувається період поневірянь, який символізує остаточний розрив головного героя з його соціумом. Монтег-утікач вже втратив свій соціальний статус, став блукачем. Самотність на тлі природи стало для нього катарсисом, очищенням.

Монтег врятував Біблію, зокрема, Книгу Екклезіаста, де сконденсована мудрість століть. Герой книги, як і мудрець Екклезіаст, впевнений, що все повернеться на круги своя. З цієї книги почалося одужання Монтега, але з книгою в його життя увійшло страждання. Йому довелося пережити підозри, зраду дружини, відмову сусідів спілкуватися з ним, підпал його будинку, переслідування.

# data[].attributes.attachment_link.title
Р. Д. Бредбері "451° за Фаренгейтом".

# data[].attributes.attachment_link.description
Бредбері - філософ. Його твори завжди сповнені активними авторськими роздумами про найхарактерніші питання буття. За конкретними сюжетними ситуаціями постають загальні явища цивілізації, взаемопов'язаність часі з і діяльність різних поколінь. Він пише про майбутнє, але уявляє його тільки крізь соціальну призму сучасного.

# data[].attributes.headline
Матеріали до вивчення оповідання Р. Шеклі "Запах думок"

# data[].attributes.subject
Матеріали до вивчення оповідання Р. Шеклі "Запах думок"

# data[].attributes.attachment_link.title
Роберт Шеклі "Запах думки", 6 клас - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
В книзі зібрано основний матеріал, який можна використати на уроці зарубіжної літератури в 6 класі з теми "Нові обрії літературної фантастики. Роберт Шеклі. Оповідання "Запах думки".

# data[].attributes.headline
Експрес урок О. Ніколенко

# data[].attributes.subject
Експрес урок О. Ніколенко

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=dws066gvgCE&t=33s

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес урок Застереження Рея Бредбері

# data[].attributes.headline
Експрес урок Н. Гиренко

# data[].attributes.subject
Експрес урок Н. Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Рей Бредбері "Усмішка"

# data[].attributes.attachment_link.title
Відео урок  Герберт Уеллс "Чарівна крамничка"

# data[].attributes.headline
Онлайн урок 

# data[].attributes.subject
Онлайн урок 

# data[].attributes.body
Перегляньте матеріал уроку. Зробіть конспект

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Рішельєвський дистанційний

# data[].attributes.attachment_link.title
Зарубіжна література. 7 кл. Урок 29

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сирова Наталія Михайлівна

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація до уроку за новелою Г. Дж. Уеллса ”Чарівна крамниця”

# data[].attributes.attachment_link.description
Матеріал складається з 16 слайдів, включаючи тести на перевірку знань з 12 запитань. Оскільки біографія Г. Уеллса описана у підручнику, обмежилася коротким…

# data[].attributes.headline
Аналіз  оповідання " Чарівна крамниця" 

# data[].attributes.subject
Аналіз  оповідання " Чарівна крамниця" 

# data[].attributes.body
Опрацюйте матеріал та запишіть у зошити

# data[].attributes.headline
Урок від В. Туряниці (ВШО)

# data[].attributes.subject
Урок від В. Туряниці (ВШО)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Д. Вінн Джонс. «Мандрівний замок Хаула». Онлайн урок (В. Туряниця)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
0:00 / 5:27•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.title
Діана Вінн Джонс. Біографія.

# data[].attributes.headline
Слухаємо твір 

# data[].attributes.subject
Слухаємо твір 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Довідник цікавих фактів та корисних знань

# data[].attributes.attachment_link.title
"Мандрівний замок Хаула" аудіокнига скорочено. Діана Вінн Джонс

# data[].attributes.attachment_link.title
Діана Вінн Джонс

# data[].attributes.headline
Довідкова інформація до уроків по вивченню роману Б. Космовської 

# data[].attributes.subject
Довідкова інформація до уроків по вивченню роману Б. Космовської 

# data[].attributes.body
Опрацюйте та запишіть до своїх зошитів

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
" Буба " аналіз твору та характеристика образу Буби допоможуть підготуватися до уроку та скласти літературний паспорт.

"Буба" аналіз (паспорт) твору

Рік написання - 2002

Жанр - підлітковий роман

Тема: Стосунки з рідними; непорозуміння з подругами; перша нещаслива закоханість; переживання з приводу зовнішності Буби

Ідея: Батьки не завжди є авторитетом, бо вони недосконалі, можуть помилятися, говорити неправду, мати безліч проблем з дітьми
"Буба" головні герої:

Буба - 16-річна головна героїня. Справжнє ім'я Агнешка,

Батько Павел - ведучий сльозливих телевізійних ток-шоу,

мати Буби Марися - відома авторка жіночих романів,

дідусь Генрик - єдиний добре розуміє онуку, підтримує її. Улюблене його заняття - гра в бридж та спортлото.

бабуся Рита,

Олька - старша сестра Буби;

однокласники - Адась, Мілош, Агата, Йолька

Барташова - помічниця по дому у родині Буби.

Провідна ідея романів Космовської про Бубу - це ідея любові й поваги до людини, незалежно від її статусу в суспільстві, незалежно від дивацтв та слабкостей, притаманних людям; та ідея родинного тепла, що робить життя людини освітленим щастям.

"Буба" - це сучасний молодіжний сімейно-побутовийроман. Оскільки письменниця тонко розкриває психологію героїв, то його можна вважати і психологічним. У творі багато кумедних ситуацій, що є ознакою гумористичного роману. Гумор у романі - це засіб подолання реального трагізму в реальному житті. Сюжет твору розкрито через світобачення головної героїні та вчинки інших персонажів. Діалоги та життєві ситуації - ось основна форма розвитку сюжету.

"Буба" проблематика роману
Наркоманія, алкоголізм, ігроманія, інтернет залежність. Підлітки відчувають себе самотніми, невпевненими в собі, вважають своє тіло недосконалим, заманювання до сект.
Письменниця добре обізнана із життям молоді, тому не боїться порушувати в своїх романах такі болючі проблеми сучасності, як самотність, непорозуміння між членами сім'ї, алкоголізм, наркоманія, жорстокість, анорексія, інтернет залежність, бідність.
Проблематика романів "Буба" й "Буба: мертвий сезон" Б. Космовської

Батьки й діти (розуміння - нерозуміння)

У кожній родині своє пекло: Буба та її батьки, мати й батько та дід Генрик, Агата та її батьки, Зузка та її мати, Мілош та його батьки

Дідусі й бабусі та онуки

Буба й дідусь Генрік, Буба й баба Рита

Взаємини чоловіка й дружини

Батьки Буби, Олька й Роберт, батьки Агати

Родина й суспільство

Кар'‎єризм Бубиних батьків

Чесність і шахрайство

Мамині видавці й продюсери (Протек), шахрай Ксавер, Сталін

Алкоголізм, наркоманія, азартні

Батько Агати, дід Генрик, Агата, подружжя Манчаків, пан Кпеменс,

Проблеми першого кохання

Буба й Адась, Буба й Мілош, Адась і Иолька, Мілош і Ребекка, Иолька й Ксавер

Проблеми підліткової дружби

Буба й Агата, Буба й Бтась, Буба й Адась та Мілош

Проблеми взаємин учнів-

Лідери й зневажені (Иолька, Адась, Бтась, Агата, Буба)

Взаємини учнів і вчителів

Учні ліцею (Буба, Адась, Мілош, Иолька, Зузка, Агата та інші) та вчителі (Редбулька, Пандемія, Шварценегер, Гібсон, Бокира та інші)

Взаємини дорослих: успішні й неуспішні люди

Успішні (батьки Буби, так їм здається), баба Рита, Манчаки (прагнуть виділитися, бути успішними в очах інших), батько Агати, пан Кпеменс ("вони не нашого кола")

Люди й тварини

Орнітологія й Мілош, Добавка й Буба та її рідні, котяча любов пані Коропової

"Буба" характеристика Буби

Буба - головна героїня повісті. Дівчині 16 років, вона не була ні дуже вродливою, ані дуже негарною, ані дуже високою, ні дуже низькою. Вона нічим не вирізнялася серед своїх ровесників, такі ж самі джинси і мартенси. А ось батьки Буби були відомими.

Мама Буби - відома авторка жіночих романів, а тато - ведучий сльозливих телевізійних ток-шоу.

У сім'ї Буба почувала себе нещасною, тому що її батьки були заклопотані, і не мали жодного уявлення про доньчине життя

" Як твої справи, Бубо? Усе гаразд? Буба подумала, чи батькові спало коли-небудь на думку, що кожну розмову він починає однаково. Ніби щойно повернувся з далекої подорожі. Запитання, чи все в неї гаразд, було загальним, і аж ніяк не заохочувало Бубу до звірянь".

Уроки зробила? - так реагував на її появу батько, коли похмурий і погано поголений, долавшлях зі спальні до туалету.

Він ніколи не чекав, доки донька щось скаже, тож вона й не відповідала

" Не вперше мати в присутності доньки розмовляла сама із собою, своїм тілом, колготами й пурпуровим светриком. Але вони настільки рідко зустрічалися вдома, що дівчина була вдячна їй навіть за постать у дзеркалі, яка час від часу зупиняла погляд на доньці, очікуючи схвалення в таких важливих справах, як колір шарфика, котрий мати саме приміряла

І батьки Буби були нещасливі. Вони уникали розмов, брехали, дратувалися, у них не було часу для себе. Вони краще почуваються за межами родини, на роботі.

Але Буба не лише переживає через відносини з батьками. Також вона переживає через нещасне кохання до Адася, з яким вона дружила з дитинства, а він її покинув заради її найкращої подруги Йольки.

Нарешті те, що Адась, той самий, з яким Буба знайома з дитса дочка і якого любить, почав зустрічатися з Йолькою І що він навіть не подумав піти з Бубою на "Міс Сайгон", хоча в неї були два квитки

"Нещастям називала Буба й справу із криптонімом "Адась". Бо хлопець, здавалося, абсолютно її не помічав. Якщо й запитував у неї, то про Йольку. Якщо балакав, то про Йольку. А коли дівчина бачила його на перервах веселого й у чудовому настрої, то поруч завжди була Йолька"

Йолька не була спражньою подругою Буби. Вона сміялася над Бубою, використовувала її в своїх цілях, підставляла на уроках, ображала через її уподобання до солодкого.

Ім'я

Агнешка, називають Бубою

Місце проживання

Польща, вул. Звіринецька, третій поверх

Родина

Батько Павел, мати Марися, дідусь Генрик, бабуся Рита, сестра Олька

Опис зовнішності Буби
"Буба не була ані дуже вродливою, ані негарною. Не була й надто високою, хоча низенькою її теж не назвеш. Можна було б сказати, що вона товста, проте насправді гладкою вона також не здавалася."

Освіта

Навчається у ліцеї ім. Костюшка в1-А класі

Однокласники

Адась, Мілош, Агата, Йолька

Улюблені заняття

Грає в бридж, слухає симфонічну музику

Риси характеру Буби
Доброзичлива, розумна, старанна, чуйна, вміє цінувати дружбу, готова допомогти іншим, кмітлива, дотепна.

Барбара Космовська "Буба". Аудіокнига переказ

# data[].attributes.attachment_link.title
"БУБА" аналіз твору та характеристика Буби - Dovidka.biz.ua

# data[].attributes.attachment_link.description
"Буба" аналіз твору та характеристика образу Буби допоможуть скласти літературний паспорт твору: тема, ідея, жанр, проблематика, герої, сюжет

# data[].attributes.headline
Експрес - урок А. Азімов

# data[].attributes.subject
Експрес - урок А. Азімов

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес урок  "Айзек Азімов". Оповідання "Фах"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Екатерина Фокина

# data[].attributes.attachment_link.title
Б.Космовська "Буба: мертвий сезон"

# data[].attributes.headline
Життя і творчість Р. Баха

# data[].attributes.subject
Життя і творчість Р. Баха

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація життя і творчості Р.Баха

# data[].attributes.attachment_link.title
Музика реалізм   8 кл

# data[].attributes.headline
К. Нестлінгер Переказ книги

# data[].attributes.subject
К. Нестлінгер Переказ книги

# data[].attributes.attachment_link.title
Конрад, або Дитина з бляшанки. Крістіне Нестлінгер. Скорочено.

# data[].attributes.attachment_link.title
Крістіне Нестлінгер Біографія ЯковлєваТП

# data[].attributes.headline
К. Нестлінгер "Конрад, або Дитина з бляшанки"

# data[].attributes.subject
К. Нестлінгер "Конрад, або Дитина з бляшанки"

# data[].attributes.body
Урок 2

# data[].attributes.attachment_link.title
Конрад, або дитина з бляшанки-Нестлінгер 2й урок ЯковлєваТП

# data[].attributes.attachment_link.title
Нестлінгер-Конрад-абоДитина-з-бляшанки-3 й урок ЯковлєваТП

# data[].attributes.headline
К. Нестлінгер

# data[].attributes.subject
К. Нестлінгер

# data[].attributes.body
познайомтесь із письменницею

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Лариса Шидяєва

# data[].attributes.attachment_link.title
Крістіне Нестлінгер

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Рішельєвський дистанційний

# data[].attributes.attachment_link.title
Зарубіжна література. 7 кл. Урок 31

# data[].attributes.headline
До уроку узагальнення 

# data[].attributes.subject
До уроку узагальнення 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Анжела Крижевская

# data[].attributes.attachment_link.title
Азімов Образ Джорджа Плейтена

# data[].attributes.attachment_link.title
Читаємо влітку 9 клас - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
Share this book to social media, or email to friends.

# data[].attributes.attachment_link.title
Читаємо влітку 7 клас - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
Share this book to social media, or email to friends.

# data[].attributes.attachment_link.title
Читаємо влітку 8 клас - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
Рекомендований список для вивчення зарубіжної літератури у 8 класі

# data[].attributes.attachment_link.title
Читаємо влітку 9 клас - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
Share this book to social media, or email to friends.

# data[].attributes.attachment_link.title
Читаємо влітку 10 клас - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
Рекомендований список літератури для 10 класу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
This free e-book is brought to you by

Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks.

You too can become one of our 75,000 authors.

Join us now and start creating your own books right away.

Create your own free book

# data[].attributes.attachment_link.title
Читаємо влітку - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
This free e-book is brought to you by Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks. You too can become one of our 75,000 authors. Join us now and start creating your own books right away. Create your own free book Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks.

# data[].attributes.attachment_link.description
Вшануванню жертв депортації кримських татар присвячується.

# data[].attributes.headline
Образна характеристика героїв оповідання А. Азімова "Фах" 

# data[].attributes.subject
Образна характеристика героїв оповідання А. Азімова "Фах" 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тамара Рыбачук

# data[].attributes.attachment_link.title
Айзек Азімов «Фах». Складання психологічних портретів персонажів

# data[].attributes.headline
Історія картини І. Рєпіна 

# data[].attributes.subject
Історія картини І. Рєпіна 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
імені Т.Г. Шевченка

# data[].attributes.attachment_link.title
Запорожці пишуть листа... Кому?

# data[].attributes.headline
Азімов Освіта майбутнього

# data[].attributes.subject
Азімов Освіта майбутнього

# data[].attributes.body
Онлайн - урок № 1

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Анжела Крижевская

# data[].attributes.attachment_link.title
Азімов Освіта майбутнього

# data[].attributes.headline
Експрес - урок Наукова фантастика А. Азімов.

# data[].attributes.subject
Експрес - урок Наукова фантастика А. Азімов.

# data[].attributes.body
О. Ніколенко

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес урок Наукова фантастика Айзека Азімова

# data[].attributes.headline
Матеріали до вивчення роману  Р.Д.Бредбері "451 по Фаренгейту"

# data[].attributes.subject
Матеріали до вивчення роману  Р.Д.Бредбері "451 по Фаренгейту"

# data[].attributes.body
Виконайте завдання "Літературний диктант" та "Гронування" . Перешліть учителю

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Катерина Чиж

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок А. Ліндгрен "Міо, мій Міо" Образи головних героїв

# data[].attributes.headline
Реалістичний стиль 

# data[].attributes.subject
Реалістичний стиль 

# data[].attributes.body
На 23.04.21

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Іванова

# data[].attributes.attachment_link.title
Реалістичний стиль в образотворчому мистецтві1

# data[].attributes.headline
Аудіокнига А. Ліндгрен " Міо, мій Міо" 

# data[].attributes.subject
Аудіокнига А. Ліндгрен " Міо, мій Міо" 

# data[].attributes.body
Прослухайте 1 частину повісті

# data[].attributes.attachment_link.title
1. МІО, мій МІО (Астрід Ліндгрен) - #АУДІОКНИГА - частина ПЕРША

# data[].attributes.headline
А. ЛІНДГРЕН 

# data[].attributes.subject
А. ЛІНДГРЕН 

# data[].attributes.body
Життєвий та творчий шлях

# data[].attributes.headline
Капелюх чарівника. Туве Янсон

# data[].attributes.subject
Капелюх чарівника. Туве Янсон

# data[].attributes.attachment_link.title
Т.Янсон "Капелюх Чарівника". Ланцюжок подій

# data[].attributes.headline
Експрес - урок Р. Акутагава "Павутинка"

# data[].attributes.subject
Експрес - урок Р. Акутагава "Павутинка"

# data[].attributes.body
Домашнє завдання до уроку № 57

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивосвіт Освіта

# data[].attributes.attachment_link.title
7 клас Зарубіжна література Рюноске  Акутогава  Новела «Павутинка»

# data[].attributes.headline
Експрес - урок Р. Акутагава

# data[].attributes.subject
Експрес - урок Р. Акутагава

# data[].attributes.body
Уважно попрацюйте разом з Л. Сич

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок №1. Рюноске Акутагава. Новела "Павутинка" (детальний аналіз твору)

# data[].attributes.headline
Матеріал до вивченння творчості Р. Шеклі 

# data[].attributes.subject
Матеріал до вивченння творчості Р. Шеклі 

# data[].attributes.body
Перегляньте матеріал, запишіть у зошити найважливіші, на вашу думку, факти

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Лариса Шидяєва

# data[].attributes.attachment_link.title
Роберт Шеклі

# data[].attributes.headline
Вивчаємо твір Р. Шеклі " Запах думки"

# data[].attributes.subject
Вивчаємо твір Р. Шеклі " Запах думки"

# data[].attributes.body
Перегляньте буктрейлер

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Наливайко

# data[].attributes.attachment_link.title
"Запах думки". Буктрейлер

# data[].attributes.headline
Експрес - урок 

# data[].attributes.subject
Експрес - урок 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок. Роберт Шеклі. До підручника «Зарубіжна література 6 клас», К.: Грамота, 2019.

# data[].attributes.headline
Домашнє завдання

# data[].attributes.subject
Домашнє завдання

# data[].attributes.body
Перегляньте відеоурок та виконайте завдання, які пропонує вчитель

# data[].attributes.attachment_link.title
Роберт Шеклі. Короткі відомості. Оповідання "Запах думки"

# data[].attributes.headline
Відео - урок 

# data[].attributes.subject
Відео - урок 

# data[].attributes.body
О. Андрєєва

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Андрєєва

# data[].attributes.attachment_link.title
Роберт Шеклі. "Запах думки"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ольга Владимировна

# data[].attributes.attachment_link.title
"Запах думки" 2 урок 1 частина

# data[].attributes.headline
Р. Д. Бредбері - людина, якій вдалося вільно відпустити свою фантазію в політ

# data[].attributes.subject
Р. Д. Бредбері - людина, якій вдалося вільно відпустити свою фантазію в політ

# data[].attributes.body
Перегляньте матеріал. Запишіть 5 фактів про митця.

# data[].attributes.attachment_link.title
Рей Бредбері - людина, якій вдалося вільно ...

# data[].attributes.headline
Завдання до уроку 16.квітня 

# data[].attributes.subject
Завдання до уроку 16.квітня 

# data[].attributes.body
Опрацюйте матеріал та запишіть у зошити

# data[].attributes.headline
Прочитайте твір!

# data[].attributes.subject
Прочитайте твір!

# data[].attributes.body
Ви перенесетесь у далеке (тоді ще для автора) майбутнє! Яким воно буде? Цікаво? Тоді чимдуж за книгу! Бажаю корисного читання!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Замовляйте книжку на сайті видавництва НК Богдан

Черга на міській площі зібралась о п'ятій годині ранку, коли ніде ще не світилося, а далеко в навколишніх селищах співали півні...

Черга на міській площі зібралась о п'ятій годині ранку, коли ніде ще не світилося, а далеко в навколишніх селищах співали півні. О сьомій, коли розвидніло і почав розходитися туман, стало видно руїни будинків і постаті людей, які по двоє, по троє ішли на ринок і на фестиваль.

Хлопець стояв у черзі за двома чоловіками, що голосно розмовляли між собою. В холодному повітрі кожне слово лунало ніби вдвоє гучніше. Тупцюючи на місці й хукаючи на червоні від холоду, порепані руки, він дивився на грубий домотканий одяг тих, що стояли перед ним, і на довгу чергу чоловіків та жінок попереду.

- Гей, хлопче, а ти що робиш тут так рано? - запитав чоловік, який стояв позад нього.

- Стою в черзі,- відказав хлопець.

- Чом би тобі не поступитися своєю чергою тому, хто справді розуміється на таких речах.

- Дайте малому спокій,- раптом сказав, озирнувшись, один з тих, що стояли попереду.

- Та я ж пожартував.- Чоловік позаду поклав руку хлопцеві на голову, але той сердито скинув її.- Мені стало дивно, що він о такій ранній годині не в ліжку.

- Він справжній знавець мистецтва, щоб ви знали,- знову озвавсь чоловік, який заступився за хлопця. Звали його Грігсбі.- Як тебе звати, хлопче? - запитав він.

- Том.

- Том збирається плюнути сильно і влучно, правда ж?

- Аякже.

У черзі засміялися.

Трохи далі попереду якийсь чоловік продавав каву в потрісканих, щербатих чашечках. Том бачив маленьке тепле багаття і рідину, що кипіла в іржавій каструлі. То не була справжня кава. Її робили з диких ягід, що росли на луках за містом і продавали по пенні за чашечку. Нею можна було хіба що зігріти шлунок, та й купував її мало хто - не кожен міг дозволити собі таку розкіш.

Том обернувся й подивився туди, де за зруйнованою бомбою стіною видно було кінець черги.

- Кажуть, вона всміхається,- мовив він.

- Еге ж, усміхається,- озвався Грігсбі.

- Кажуть, її зроблено з олійної фарби й полотна.

- Так. І тому я думаю, що це не оригінал. Оригінал, я чув, був намальований багато раніше на дереві.

- Кажуть, їй чотири століття!

- Можливо й більше. Ніхто не знає напевне, який нині рік.

- Дві тисячі шістдесят перший.

- Авжеж, хлопче, так кажуть. А може, все це брехні! Може, й тритисячний чи п'ятитисячний, хто знає? Деякий час усе було в такому жахливому безладді, що до нас дійшли тільки жалюгідні рештки.

Черга посунулася трохи вперед холодною бруківкою.

- Ми скоро її побачимо? - нерішуче спитав Том.

- Через кілька хвилин. Щоб тримати людей на відстані, її обнесли оксамитовою огорожкою на чотирьох мідних стовпцях - усе найвищого ґатунку. І запам'ятай, Томе: ніякого каміння. Кидати в неї каміння заборонено.

- Гаразд, сер.

Сонце, підбившись у небі, пригріло дужче, і люди в черзі стали знімати з себе вбогий верхній одяг і засмальцьовані капелюхи.

- А чого ми всі тут стоїмо? - нарешті запитав Том.- Тільки щоб плюнути?

Дивлячись на сонце й навіть не повернувши голови до Тома, Грігсбі відповів:

- Знаєш, Томе, на це є багато причин.- Він машинально сягнув рукою до давно обірваної кишені по неіснуючі сигарети. Том бачив такі жести вже хтозна-скільки разів.- Вся річ у ненависті, в н е н а в и с т і до всього м и н у л о г о. Ти ж знаєш, Томе, як ми опинилися в такому становищі, коли міста наші - руїни, дороги геть розбито бомбами, а добра половина полів світиться поночі від радіоактивності. Хіба не так?

- Так, сер, ваша правда.

- Сталося так, Томе, що люди ненавидять те м и н у л е, яке залишило їм самі уламки та руїни. Така вже людська вдача. Може, це й нерозумно, але нічого не вдієш - така людська вдача.

- Навряд чи лишилося що-небудь, чого б ми не ненавиділи,- сказав Том.

- Атож. І особливо - всю ту скажену зграю, що керувала нами в м и н у л о м у. Тим-то ми й приходимо сюди на ці вівторкові фестивалі. Ми голодні, холодні, живемо в печерах чи де там ще, не працюємо, не куримо, не п'ємо і маємо лише оці наші фестивалі, Томе, л и ш е ф е с т и в а л і!

Том пригадав минулі фестивалі - той, коли вони дерли й палили на площі книжки і всі дуже веселилися, і фестиваль науки місяць тому, коли притягли на площу останній автомобіль. Кожен, кому пощастило в жеребкуванні, дістав дозвіл ударити по ньому один раз молот ком...

- Ти питаєш, чи пам'ятаю я про це, Томе? Авжеж. Ще й як пам'ятаю! Мені випало розбити переднє скло. Ти чуєш? Скло! Боже мій! Який чарівний був звук! Дзінь! Брязь!..

Том уявив собі, як те скло розсипалось на безліч дрібнесеньких блискучих скалочок.

- А Білл Хендерсон!.. Йому випало розбити двигун. О, він зробив це швидко і вправно! Тор-р-рох!.. Але найкраще було, коли знищили завод, який усе ще намагався виробляти літаки,- згадував далі Грігсбі.- Боже, який то був чудовий вибух! . А потім ми знайшли фабрику газетного паперу та військовий склад і разом висадили їх у повітря. Ти уявляєш собі, Томе?

- Уявляю,- трохи подумавши, відказав Том.

Наближався полудень. У гарячому повітрі плавали міазми зруйнованого міста, серед руїн плазувала всіляка погань.

- А чи повернеться все те коли-небудь, містере?

- Що? Цивілізація? Ніхто цього не бажає. І я перший.

- На якусь частку її я міг би погодитись,- приєднався до розмови ще один чоловік - Було в ній і дещо добре.

- Не забивайте собі голови дурницями! - вигукнув Грігсбі.- Тепер це вже неможливо.

- Ой, а таки з'явиться колись який-небудь сміливий фантазер і все владнає,- знову сказав той чоловік.- Згадаєте моє слово.

- Ні, не буде цього,- заперечив Грігсбі.

- А я кажу, буде. Хтось із доброю душею, що зможе повернути нам невелику частку цивілізації - таку, щоб ми могли жити в мирі...

- Найперше, що ви дістанете, буде війна.

- А може, цього разу буде інакше...

Нарешті вони досягли центру площі, де було обгороджене місце. Тим часом до міста в'їжджав вершник з якимсь папірцем у руці.

Том, Грігсбі та інші дивилися довкола широко розплющеними очима, посувалися вперед і, готуючись плювати, збирали в роті слину. Від хвилювання серце Тома лунко калатало. Гаряча земля пекла босі ноги.

- Ось ми й прийшли, Томе. Плюй!

Чотири поліцаї з жовтими нашивками на рукавах - знаками їхньої влади над іншими - стояли обабіч огорожі й пильнували, щоб ніхто не кинув камінь.

- Бачиш,- сказав Грігсбі,- кожен вважає, що він дістав свій шанс. Ти розумієш, Томе? Ну, давай!

Том стояв і дивився на картину.

- Плюй же, Томе!

В роті у Тома пересохло.

- Не барися, Томе, не затримуй інших!

- Але ж вона прекрасна...- по волі мовив Том.

- Ну, то я плюну за тебе!

Грігсбі плюнув, і слина зблиснула проти сонця. На картині жінка спокійно й таємниче усміхалася до Тома, а він дивився на неї, і його серце ще дужче калатало в грудях, а у вухах бриніла незнана музика.

- Вона прекрасна...- знову мовив він.

- Плюй же, поки поліція не...

- Увага!..- розляглося над площею.

Черга замовкла. Щойно Тома лаяли за те, що він затримує інших, а тепер усі повернулися до вершника, що виїхав на площу.

- Як вона називається, сер? - тихо запитав Том.

- Картина? Здається, "Мона Ліза"... Так, Томе, "Мона Ліза".

- Оголошення! - вигукнув вершник.- Адміністрація ухвалила рішення сьогодні опівдні віддати картину на площі в руки тих, хто там буде, щоб вони мали змогу взяти участь у її знищенні!..

Том не встиг і ойкнути, як навколо зчинився страшенний ґвалт. Боляче штовхаючись, натовп поніс його до картини. Поліцаї, рятуючись, розбіглися геть. Почувся різкий звук розірваного полотна. Безліч рук, мов дзьоби голодних птахів, тяглися до картини й роздирали її на шматки. Тома майже проволокли по знищеному портрету. Сліпо наслідуючи інших, він ухопився за край фарбованого полотна, смикнув, затис у руці відірваний клапоть, а тоді впав і, відчуваючи болючі удари багатьох ніг, викотився з натовпу.

Закривавлений, у подертому одязі, він бачив, як старі жінки замислено розглядали клаптики полотна, а чоловіки трощили раму, відривали рештки картини й дерли їх ущент. Один лише Том стояв осторонь на розбурханій площі. Опам'ятавшись, він поглянув на свою руку, що стискала схований на грудях клаптик полотна.

- Гей, Томе! - гукнув Грігсбі.

Нічого не відповівши, Том заплакав і чимдуж побіг геть. Засунувши міцно стиснуту руку під одяг, він, не озираючись, вибіг розбитою бомбами дорогою в поле, перебрів неглибокий струмок, а тоді попростував далі й десь перед заходом сонця дістався до невеличкого селища. Близько дев'ятої години, перейшовши селище, він ступив на подвір'я зруйнованої ферми. В глибині подвір'я, у вцілілій половині силосної вежі, спали його мати, батько, брат. Том швидко прослизнув у маленькі двері й тихо ліг долі.

- Томе! - тихенько покликала в темряві мати.

- Ти де був? - гримнув батько.- Ось я тобі вранці покажу!

Брат штурхонув Тома ногою.

- Годі, спіть,- півголосом мовила мати.

Том дістав ще одного штурхана ногою.

Затамувавши дух, він лежав із заплющеними очима і міцно притискав руку до грудей. Минуло з півгодини. Довкола було тихо.

Потім хлопець відчув на собі холодне бліде проміння. Високо в небі плив місяць. Маленька смужка його світла пробилася до силосної вежі, помалу проповзла по тілу Тома й торкнулась обличчя. Тільки тоді він обережно, сторожко дослухаючись до віддиху тих, що спали поряд, випростав руку, повагався, глибоко зітхнув, а тоді завмер, розтулив кулак і старанно розрівняв невеличкий клаптик вкритого фарбою полотна.

В його руці була У с м і ш к а.

Том дивився на неї при блідому світлі, що лилося з нічного неба, і подумки знову й знову повторював: "Усмішка... Чарівна Усмішка..."

Навіть після того як десь через годину він обережно згорнув і сховав той клаптик, Усмішка стояла в нього перед очима. Він заплющив очі і навіть у темряві бачив перед собою Усмішку. Він бачив її, теплу та ніжну, і вві сні, коли весь світ затих і тільки місяць, спершу піднімаючись, а потім, уже над ранок, опускаючись, плив у холодному небі.Б

Огляд та аналіз твору "Усмішка" Рея Бредбері.

Оповідання Рея Бредбері "Усмішка" - це черговий витвір-попередження автора.

# data[].attributes.attachment_link.title
Усмішка - Рей Бредбері, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Замовляйте книжку на сайті видавництва НК Богдан Черга на міській площі зібралась о п'ятій годині ранку, коли ніде ще не світилося, а далеко в навколишніх селищах співали півні... Черга на міській площі зібралась о п'ятій годині ранку, коли ніде ще не світилося, а далеко в навколишніх селищах співали півні.

# data[].attributes.headline
Матеріали до вивчення творчості Р. Д. Бредбері

# data[].attributes.subject
Матеріали до вивчення творчості Р. Д. Бредбері

# data[].attributes.body
Перегляньте експрес урок

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Одеська ЗОШ No130

# data[].attributes.attachment_link.title
Тема уроку: Р.Д.Бредбері.»Усмішка».Тривога за руйнування духовних цінностей.

# data[].attributes.headline
Р. Д. Бредбері " Усмішка" Аудіокнига

# data[].attributes.subject
Р. Д. Бредбері " Усмішка" Аудіокнига

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Пригодницькі аудіокниги

# data[].attributes.attachment_link.title
Аудіокнигу Рея Бредбері "Усмішка" читає Лесь Перистий

# data[].attributes.headline
Матеріали до уроків по вивченню творчості А. де Сент - Екзюпері

# data[].attributes.subject
Матеріали до уроків по вивченню творчості А. де Сент - Екзюпері

# data[].attributes.body
Мрійник, якого згубило небо...

# data[].attributes.attachment_link.title
Мрійник, якого згубило небо, Одна історія

# data[].attributes.headline
Урок від ВШО О. Ніколенко 

# data[].attributes.subject
Урок від ВШО О. Ніколенко 

# data[].attributes.attachment_link.title
8 клас. Зарубіжна література. Річард Бах «Чайка джонатан Лівінгстон»

# data[].attributes.headline
Найкращі цитати А. де Сент-Екзюпері

# data[].attributes.subject
Найкращі цитати А. де Сент-Екзюпері

# data[].attributes.body
Прочитайте та доповніть свої скарбнички мудрості

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Цього року 29 червня минає 120 років від дня народження відомого французького письменника Антуана де Сент-Экзюпері, автора знаменитої історії про маленького принца. В книгах французького автора, як і в житті, тісно переплітаються любов, ностальгія за дитинством та безліч інших почуттів і переживань, глибоких та особистих.
Команда MoeMisto.ua пропонує згадати відомого автора та прислухатись до його вічних цитат з казкової повісті "Маленький принц".

Добре бачить лише серце! Найголовнішого очима не побачиш.

Справжня любов безкінечна: що більше віддаєш, тим більше отримуєш.

Справжнє кохання почианється там, де нічого не чекають взамін.

Душі не старіють, вони або народжуються старими, або залишаються юними назавжди.

Та я був ще дуже молодий, я ще не вмів любити.

Якщо ти любиш без надії на взаємність, мовчи про свою любов. У тиші вона зробиться плодоносної.

Розлука навчить тебе любити по-справжньому.

Життя навчило нас тому, що любов полягає не в тому, щоб не відривати один від одного очей, а в тому, щоб дивитися разом в одному напрямку.

Ми відповідаємо за тих, кого приручили.

Любов - це коли нічого не соромно, нічого не страшно, розумієте?! Коли тебе не підведуть! Коли в тебе вірять.

Про дружбу

У людей вже не вистачає часу, щоб що-небудь дізнаватися. Вони купують речі готовими у магазинах. Але ж немає таких торгівців, що продавали б приятелів, і тому люди більше не мають друзів.

Мій друг ніколи мені нічого не пояснював. Може, він думав, що я такий же, як він.

Дружбу я дізнаюся з відсутності розчарувань, справжню любов - по неможливості бути ображеним.

Старих друзів швидко не створиш.

Дружба - це, перш за все, примирення і велике духовне спілкування всупереч нікчемним дрібницям.

Якщо людина зрадила когось через тебе, не варто пов'язувати з нею життя, рано чи пізно вона зрадить тебе через когось.

Про вічне

Себе засуджувати куди важче, ніж інших.

Серед людей також самотньо.

Якщо йти постійно прямо, далеко не дійдеш.

Ми навчилися літати в атмосфері, як птахи, купатися у воді, як риби, зараз нам залишилося навчитися лише жити, як люди.

Хоча для життя людини немає вартості, ми постійно робимо так, як-ніби є щось ще найбільш важливе.

У нашому світі все живе тяжіє до собі подібного, навіть квіти, хилячи під вітром, змішуються з іншими квітами, лебедю знайомі всі лебеді - і тільки люди замикаються на самоті.

Єдина справжня розкіш - це розкіш людського спілкування.

Щастя призводить не пошук щастя. Якщо шукати його, сядеш і будеш сидіти, не знаючи, в яку сторону податися. Але ось ти трудишся не покладаючи рук, ти твориш, і в нагороду тебе роблять щасливим.

Чим я більше пізнаю людей, тим мені більше подобаються собаки.

Серед людей також самотньо.

Ти живеш у своїх вчинках, а не в тілі. Ти - це твої дії, і немає іншого тебе.

В місті - не до людини. Людей немає - є функції: поштар, продавець, сусід, який заважає... Людиною дорожиш лише в пустелі.

Цитати про дорослих та дітей

Я боюся стати таким, як дорослі, котрі нічим не цікавляться, окрім цифр.

Всі дорослі спочатку були дітьми, тільки мало хто з них про це пам'ятає.

Дорослі ніколи нічого не можуть збагнути самотужки, а діти втомлюються тлумачити їм очевидне.

Якщо скажеш дорослим: "Я бачив гарний будиночок цегляного кольору, в вікнах герань, а на даху голуби", - вони ніяк не можуть уявити собі цей будинок. Їм треба сказати: "Я бачив будинок за сто тисяч франків", - і тоді вони вигукують: "Яка краса!"

Дорослі дуже люблять цифри. Коли розповідаєш їм, що у тебе з'явився новий друг, вони ніколи не запитають про найголовніше. Зроду вони не спитають: "А який у нього голос? В які ігри він любить грати? Чи колекціонує метеликів? "Вони питають:" Скільки йому років? Скільки у нього братів? Скільки він важить? Скільки заробляє його батько? "І після цього уявляють, що вже знають людину.

Антуан де Сент-Екзюпері народився 29 червня 1900 року у місті Ліон (Франція). Помер 31 липня 1944, м. Марсель, Франція.
Сент Екзюпері володар багатьох премій, в тому числі: Премії Феміна, Гран-прі Французької академії в номінації "Роман", Національної книжкової премії та інших.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
цитати  антуана екзюпері

# data[].attributes.attachment_link.title
Найкращі цитати Антуана де Сент-Экзюпері, які потрібно пам'ятати завжди

# data[].attributes.attachment_link.description
Цього року 29 червня минає 120 років від дня народження відомого французького письменника Антуана де Сент-Экзюпері, автора знаменитої історії про маленького принца. В книгах французького автора, як і в житті, тісно переплітаються любов, ностальгія за дитинством та безліч інших почуттів і переживань, глибоких та особистих.

# data[].attributes.headline
Завдання на 16.04.21 для 8-Б класу 

# data[].attributes.subject
Завдання на 16.04.21 для 8-Б класу 

# data[].attributes.body
Опрацюйте та запишіть у зошити образи - символи

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Татьяна Капраленко

# data[].attributes.attachment_link.title
Жанрова своєрідність казки-притчі " Маленький принц"

# data[].attributes.headline
Мистецтво маленьких кроків

# data[].attributes.subject
Мистецтво маленьких кроків

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Лис и друзья

# data[].attributes.attachment_link.title
Антуан де Сент Экзюпери - Молитва

# data[].attributes.headline
А. де Сент- Екзюпері ""Маленький принц"

# data[].attributes.subject
А. де Сент- Екзюпері ""Маленький принц"

# data[].attributes.body
Тут ви можете прочитати казку - притчу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Антуан де Сент-Екзюпері

Маленький принц

Переклад: Анатолій Жаловський

Ілюстрації - Антуан де Сент-Екзюпері

Леонові Верту

Даруйте мені, дітки, що я присвятив цю книжку дорослому. У мене дуже поважне виправдання: той дорослий - мій найкращий приятель. Є й друге виправдання: той дорослий може зрозуміти все на світі, навіть дитячі книжки. I нарешті третє:

дорослий живе у Франції, зазнає там голоду й холоду. Йому так треба, щоб його хтось потішив. Та коли все це не може виправдати, то я згоден присвятити отсю книжечку тому хлопцеві, яким був колись мій дорослий приятель. Усі-бо дорослі спершу були дітьми, тільки мало хто з них про теє пам'ятає. Отож я виправлю присвяту:

Леонові Верту, коли він був маленьким

I

Коли мав я шість років, у книжці під назвою "Билиці" - там про тропічні ліси розповідалося - побачив якось химерний малюнок. На малюнку здоровезний удав ковтав якогось хижака. Ось копія того малюнка.

У книжці було написано: "Удав ковтає свою жертву цілою, не прожовуючи. Після цього він не може й ворухнутися, спить собі півроку, аж поки перетравить їжу".

Я чимало думав про сповнене пригод життя в джунглях та й собі намалював кольоровим олівцем мій перший малюнок. Малюнок № 1. Ось що я зобразив.

Я показав цей твір дорослим і спитав, чи не лякає він їх.

А мені на те:

- Чого б то капелюх нас лякав?

Але ж то був не капелюх. То був удав, що проковтнув слона. Тоді я зобразив удава в розрізі, аби дорослим було зрозуміліше. Їм завжди треба все тлумачити. Ось мій малюнок № 2.

Дорослі порадили мені не малювати більше гаддя ні в натурі, ні в розрізі, а краще цікавитися географією, історією, математикою та граматикою. Отак і сталося, що я в шість років зрікся блискучої малярської кар'єри. Зазнавши провалу з малюнками № 1 і №2, я геть зневірився в собі. Дорослі такі нетямовиті, а діти просто не в змозі розжовувати їм усе.

Отож я мусив обрати собі інше ремесло, і я навчився керувати літаками. Я облетів майже цілий світ. I географія, сказати по щирості, стала мені у великій пригоді.

Я умів з першого погляду одрізнити Китай од Арізони. То вельми корисно, надто як уночі з курсу зіб'єшся.

На своєму віку я зустрічав чимало всяких поважних людей і мав з ними стосунки.

Жив довго між дорослих. Бачив їх зовсім близько. I від того моя думка про них не покращала.

Коли мені здибався дорослий, людина ніби-то кмітлива, я поцікавився його думкою про свій малюнок №1, який я беріг. Хотілося знати, чи він справді може второпати. Але дорослий незмінно відповідав мені: "Це капелюх". Тоді я вже не говорив з ним ні про полозів, ні про тропічні ліси, ні про зорі. Я пристосовувався до його тями. Заводив з ним мову про гольф і бридж, про політику і краватки. I дорослий так тішився: познайомитися з такою розважливою людиною.

II

Так жив я сам-один, не маючи нікого, з ким міг погомоніти-порадитися, аж до аварії, що спіткала мене шість років тому в Сахарі. Почав давати збої двигун мого літака. Ні механік, ні пасажири зі мною не летіли, довелося поратися самому, хоч ремонт був складний. Тут таке: або пан, або пропав. Питної води я мав ледве на тиждень.

Отож першого вечора я заснув на піску в пустелі за тридев'ять земель від будь-якої людської оселі. Я був ще самотніший, ніж потерпілий на плоту посеред океану. Уявіть собі мій подив, коли на зорі мене збудив якийсь чудний голосочок.

Він сказав:

- Прошу... намалюй мені баранця.

- Га?

- Намалюй мені баранця...

Я скочив, наче мене громом ударило. Старанно протер очі. Пильно роззирнувся навкруг. I побачив дивовижного хлопчика, що поважно мене розглядав. Ось його найкращий портрет, якого мені пощастило згодом намалювати. Та, звісно, на моєму малюнку він далеко не такий гарний, як був насправді. Не я тут виною. Коли я мав шість років, дорослі відбили у мене охоту до того, щоб стати художником, і я тільки й навчився, що малювати удавів - у натурі та в розрізі.

Отож я виряченими від подиву очима дивився на цю прояву. Не забувайте, що я був за тридев'ять земель, на безлюдді. А проте зовсім не здавалося, щоб це хлоп'я заблукало або вкрай зморилося чи вмирає з голоду, спраги або зі страху. На око годі було сказати, що це дитина, яка загубилася серед пустелі, запропастилася край світу. Нарешті до мене вернулася мова, і я сказав:

- А... що ти тут робиш?

Та він знову попросив тихо й вельми поважно:

- Прошу... намалюй мені баранця...

Таємнича поява так вразила мене, що я не посмів одмовитися. I хоч яким безглуздям це могло здатися тут, за тридев'ять земель від людей, коли на мене чигала смерть, я добув із кишені аркуш паперу та самописку. Але одразу ж згадав, що вчився передусім географії, історії, математики та граматики, і сказав хлопцеві (трохи навіть сердито), що не вмію малювати. Він одмовив:

- Байдуже. Намалюй мені баранця.

Я зроду не малював баранів і тому відтворив для нього один із двох малюнків, що тільки й умів малювати: удава в натурі. I здивувався непомалу, коли хлоп'я одмовило:

- Та ні! Я не хочу слона в удаві. Удав дуже небезпечний, а слон надто здоровенний. У мене все маленьке. Мені треба баранця. Намалюй баранця.

I я намалював.

Він глянув пильно та й каже:

- Ні! Цей баранець зовсім хирявий. Намалюй іншого.

Я намалював.

Мій приятель усміхнувся лагідно й поблажливо:

- Ти ж добре бачиш - це не баранець, а баранисько. Ще й рогатий...

Тоді я зобразив ще одного.

Та він забракував і цей малюнок:

- Це надто старий. Я хочу такого баранця, щоб жив довго.

I тут мені терпець урвався - адже треба було якнайхутчій розбирати й лагодити двигун, - і я награмузляв такий малюнок.

I заявив:

- Ось тобі ящик. А в ньому той баранець, який тобі до вподоби.

Я був неабияк вражений, побачивши, як заяснів мій юний суддя:

- Саме такого я й хотів! Як ти гадаєш, багато паші треба для цього баранця?

- А хіба що?

- Таж у мене вдома все маленьке.

- Йому, певне, вистачить. Я дав тобі зовсім маленького баранчика.

Хлопчик схилив голову над малюнком.

- Не такий він і маленький! Гляньно, він заснув...

Так я познайомився з маленьким принцом.

III

Збігло чимало часу, поки я втямив, звідки він узявся. Маленький принц про все допитувався в мене, зате моїх питань, здавалося, не чув. Лише з випадково зронених слів мені помалу все стало зрозумілим. Так, побачивши мій літак уперше (я не малюватиму літака - для мене це дуже морочливо), він спитав:

- Що то за штуковина?

- То не штуковина. Ця річ літає. Це літак. Мій літак.

I я гордо розтлумачив йому, що вмію літати. Тоді він вигукнув:

- Як? Ти упав з неба?

- Авжеж, - відказав я скромно.

- От дивина!

I маленький принц так голосно зареготав, що мені стало досадно. Я хочу, щоб моєму лихові бодай співчували. Потім він додав:

- Отже, і ти прибув з неба. А з якої планети?

Ось де розгадка його таємничої появи тут, у пустелі!

- То ти потрапив сюди з іншої планети? - гостро спитав я.

Та він не відповів. Розглядаючи мого літака, він тихо хитав головою:

- Але ж на ньому ти не міг прилетіти здалеку...

I надовго поринув у роздуми. Потім дістав з кишені мого баранця і почав роздивлятися цей скарб.

Уявляєте, як зацікавило мене оте напіввизнання, ота загадка про інші планети. Я спробував дізнатися більше.

- Звідки ж ти прибув, хлопче? Де твій дім? Куди ти хочеш забрати мого баранця?

На хвилю він замислився, потім промовив:

- Добре, що ти дав мені ящик: баранець тут ночуватиме, це буде його оселя.

- Атож. А коли ти шануватимешся, я дам тобі ще й мотузок, щоб припинати його удень. I пакіл.

Мої слова нібито прикро вразили маленького принца.

- Припинати? Яке безглуздя!

- Бач, коли його не припнеш, він залізе в шкоду або втече.

Мій приятель знову засміявся:

- А куди ж, по-твоєму, йому тікати?

- Будь-куди. Просто перед собою, куди очі світять.

Тоді маленький принц зауважив серйозно:

- ІІусте, у мене там усе дуже маленьке.

I дещо журливо додав:

- Коли йти просто перед собою, куди очі світять, то далеко не зайдеш.

IV

Так я довідався про ще одну важливу річ: його рідна планета завбільшки десь із хату!

А втім, це й не так уже мене здивувало. Я добре знав, що, крім таких великих планет, як-от Земля, Юпітер, Марс, Венера, уже давно названих, є сила інших, і між них такі маленькі, що їх нелегко побачити навіть у телескоп. Коли астроном відкриває таку планетку, він дає їй не ймення, а номер. Називає, скажімо, астероїд 3251.

Я маю всі підстави думати, що планета, з якої прилетів маленький принц, астероїд В-612. Цей астероїд бачили лишень раз, 1909 року, його помітив у телескоп один астроном турецький.

Астроном доповів тоді, навівши всі докази, про своє відкриття на міжнародному астрономічному з'їзді. Але він був одягнутий у східні шати, і йому ніхто не повірив. Отакі ті дорослі!

На щастя для астероїда В-612, султан турецький звелів своєму народові під страхом смертної кари носити європейське вбрання. 1920 року астроном - тепер уже в чепурній парі знову доповів про своє відкриття. Цього разу з ним погодилися геть усі.

Я розповів вам такі подробиці про астероїд В-612 і навіть назвав його номер усе через отих самих дорослих.

# data[].attributes.attachment_link.title
Маленький принц - Антуан де Сент-Екзюпері, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Читайте повний текст "Маленький принц" (автор: Антуан де Сент-Екзюпері) онлайн українською. Повний текст електронної книги Антуан де Сент-Екзюпері - Маленький принц в перекладі українською мовою на УкрЛіб

# data[].attributes.body
Перегляньте роботу, випишіть афоризми

# data[].attributes.attachment_link.title
Буктрейлер за казкою-притчею "Маленький принц"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Марина Листопад

# data[].attributes.attachment_link.title
Тема знецінення культури.  Провідні мотиви твору – книги (читання), пожежі, тотальний контроль

# data[].attributes.body
І. А. Мосійчук

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Мосійчук

# data[].attributes.attachment_link.title
І  А  Мосійчук 9 клас Тема знецінення культури у творі Рея Дугласа Бредбері 451 градус за Фаренгейто

# data[].attributes.headline
Філософський зміст новели Р. Акутагави

# data[].attributes.subject
Філософський зміст новели Р. Акутагави

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Катерина Федорівна

# data[].attributes.attachment_link.title
Філософський зміст новели "Павутинка". Художні образи твору

# data[].attributes.headline
Мудрі слова в подарунок 

# data[].attributes.subject
Мудрі слова в подарунок 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок. Рей Бредбері. До підручника «Зарубіжна література 6 клас», К.: Грамота, 2019.

# data[].attributes.headline
Дистанційний урок

# data[].attributes.subject
Дистанційний урок

# data[].attributes.body
Поняття про літературний портрет

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Маріанна Гончаренко

# data[].attributes.attachment_link.title
"Чарлі і шоколадна фабрика" Р.Дал . Дистанційний урок зарубіжної літератури 5 клас

# data[].attributes.headline
Матеріали до уроків по вивченню творчості Р. Дала

# data[].attributes.subject
Матеріали до уроків по вивченню творчості Р. Дала

# data[].attributes.body
Перегляньте відеоурок

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Роальд Дал "Чарлі й шоколадна фабрика"

# data[].attributes.headline
Прочитайте твір! 

# data[].attributes.subject
Прочитайте твір! 

# data[].attributes.body
Отримаєте масу задоволення!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Роальд Дал

Чарлі і шоколадна фабрика

Переклад В. Морозова

Розділ 1. А ось і Чарлі

Ці двоє старезних людей - батько й мати пана Бакета. їх звати дідунь Джо та бабуся Джозефіна.

А ці двоє старезних людей - батько й мати пані Бакет. їх звати дідусь Джордж та бабуня Джорджина. [6]

Це - пан Бакет. Це - пані Бакет. Пан та пані Бакети мають синочка, якого звати Чарлі Бакет.

Це - Чарлі.

Добрий вам день. І вам добрий день. І вам.

Він радий вас бачити.

Уся їхня родина - шестеро дорослих (полічіть) і малий Чарлі Бакет - мешкає в дерев'яній хатинці на краю великого міста. [7]

Хатинка аж ніяк не була розрахована на стількох людей, і жилося їм там страшенно незручно. Мала вона всього дві кімнатки й однісіньке ліжко. Ліжко віддали чотирьом стареньким, бо вони ж такі кволі й утомлені. Такі втомлені, що ніколи й не злазили з ліжка.

Дідунь Джо та бабуся Джозефіна лежали з одного кінця, а дідусь Джордж та бабуня Джорджина - з другого.

Пан і пані Бакети спали з малим Чарлі Баке-том в іншій кімнатці, на матрацах на підлозі.

Влітку це ще було сяк-так, а от узимку, коли по підлозі цілісіньку ніч віяли крижані протяги, ставало нестерпно.

Вони й не мріяли купити кращу хату, чи хоч би ще одне ліжко, бо були дуже вбогі.

З усієї родини роботу мав тільки пан Бакет. Він працював на фабриці зубної пасти, де цілий день сидів на лаві, накручуючи кришечки на тюбики з пастою. Але за накручування [8] кришечок багато не платять, і бідолашний пан Бакет, хоч як багато він працював і як швидко накручував кришечки, ніколи не заробляв стільки, щоб купити бодай половину потрібних для такої великої родини речей. Грошей не вистачало навіть на харчі. На сніданок вони їли хліб з маргарином, на обід - варену картоплю з капустою, а на вечерю - капусняк. Трохи краще бувало в неділю. Усі чекали, коли настане неділя, бо хоч страви готували ті самі, але кожному дозволялося з'їсти по дві порції.

Бакети, звісно, не вмирали з голоду, але всім їм - обом дідусям, обом бабусям, батькові Чарлі, матері Чарлі і особливо малому Чарлі - з ранку до ночі здавалося, що животи поприсихали до спин.

Чарлі було найгірше. І хоч батько з матір'ю часто за обідом чи вечерею віддавали йому свої порції, та хлопцеві все одно було мало, бо він ріс. Чарлі страшенно кортіло чогось ситнішого [9] й смачнішого за капусту з капусняком. А понад усе він хотів... ШОКОЛАДУ.

Йдучи вранці до школи, Чарлі бачив у вітринах крамничок цілі стоси величезних шоколадних плиток. Він зупинявся й дивився на них, притискаючись носом до скла і стікаючи слиною. Щодня він бачив, як інші дітлахи виймали з кишень шоколадні цукерки й пожадливо їх поглинали, і це, звичайно, була для нього велика мука.

Чарлі Бакет міг відчути смак шоколаду єдиний раз на рік, на свій день народження. Уся родина заощаджувала для цього гроші і, коли наставав знаменний день, Чарлі з самісінького чудесного ранку дарували невеличку шоколадну плиточку. І щоразу він акуратно ховав цю плиточку в спеціальну дерев'яну коробочку і зберігав її, ніби вона була зі щирого золота. Кілька наступних днів не смів до неї навіть торкатися - тільки дивився. Коли ж урешті не [10] витримував, то віддирав з куточка манюсінький шматочок паперової обгортки, щоб визирнув манюсінький шматочок шоколаду, а тоді відкушував звідти манюсіньку крихточку - аби тільки відчути цей чудесний солодкий смак, що поволі розтікався по язиці. На другий день відкушував ще одну крихточку, а тоді ще і ще. Отак Чарлі примудрявся розтягти десятицен-тову плиточку шоколаду більш як на місяць.

Але я ще не сказав вам про одне лихо, що мучило малого шоколадолюба Чарлі понад усе. Воно докучало йому набагато більше, ніж якесь там споглядання шоколадних плиток у вітринах крамниць чи поїдання іншими дітьми шоколадних цукерок просто перед його носом.

Гіршої муки годі було уявити:

У цьому місті, майже біля самої хатинки, де мешкав Чарлі, стояла ВЕЛИЧЕЗНА ШОКОЛАДНА ФАБРИКА!

Ви собі уявіть! [11]

І то була не якась там звичайна шоколадна фабрика. То була найбільша й найвідоміша в цілому світі фабрика! Називалася вона "ВОНКА", а власником її був містер Віллі Вонка, найкращий за всі часи виробник і винахідник шоколадних цукерок. І що то була за чудесна, неймовірна будівля! Оточена височенним муром з величезною залізною брамою, вона вся диміла й химерно гула. А повітря навколо муру аж на кілометр просякло густими й розкішними пахощами рідкого шоколаду!

Двічі на день, ідучи до школи й повертаючись додому, малий Чарлі Бакет мусив проминати фабричну браму. І щоразу він дуже-дуже сповільнював крок, задирав носа й на повні груди вдихав цей неповторний шоколадний запах, що огортав його звідусіль.

Ох, як же йому подобався цей запах!

І як же він прагнув потрапити на фабрику й побачити, що ж там усередині. [12]

Розділ 2. Фабрика містера Віллі Вонка

Вечорами, досьорбавши водянистий капусняк, Чарлі завжди заходив у кімнатку до дідусів і бабусь, щоб послухати їхні розповіді, а потім побажати їм на добраніч.

Усі старенькі мали за дев'яносто років. Були вони зморщені, мов сухі сливи, й худі, мов кістяки. Удень вони, від холоду понатягавши на голови нічні ковпаки, тулилися в ліжку, по Двоє з кожного кінця, і з нудьги дрімали. Та [13] варто їм було почути, що відчиняються двері й лунає онуків голос: "Добрий вечір, дідуню Джо й бабусю Джозефіно, дідусю Джордж і бабуню Джорджино", - як усі четверо хутенько сідали на ліжку, їхні старі зморшкуваті лиця спалахували радісними усмішками - і починалася розмова.

Вони любили цього хлопчика. Чарлі був їхньою єдиною в житті радістю і вони цілісінькими днями чекали його вечірніх відвідин. Незрідка заходили й батьки Чарлі, ставали біля дверей і теж слухали розповіді стареньких. Отак щовечора на півгодини ця кімната сповнювалася щастям, а родина забувала про голод і холод.

Якось увечері, коли Чарлі зайшов до дідусів з бабусями, він запитав:

- А чи справді шоколадна фабрика "Вонка" найбільша в світі?

- Чи справді? - здивувалися водночас усі [14] четверо. - Аякже! Святий Боже, невже ти не знаєш? Та вона в п 'ятдесят разів більша за будь-яку іншу фабрику!

- А чи справді містер Віллі Вонка найумілі-ший на світі виробник шоколаду?

- Любий хлопчику, - сказав дідунь Джо, вмощуючись на подушці вище, - та світ не бачив такого дивовижного, фантастичного, неймовірного виробника шоколаду, як містер Віллі Вонка! Я гадав, що всі це знають!

- Я знаю, дідуню Джо, що він відомий, і знаю, що він дуже вмілий...

- Умілий? - вигукнув старенький. - Це не те слово! Він просто чарівник! Він робить з шоколадом усе - усе, що забажає! Правда ж, дорогенькі?

Старенькі поволі закивали й підтвердили усі втрьох:

- Щира правда. Правдивіше не буває. А дідунь Джо додав: [15]

- Ти хочеш сказати, що я не розповідав тобі про містера Віллі Вонку та його фабрику?

- Ніколи, - відповів малий Чарлі.

- О Господи всемогутній! Не знаю, що це зі мною сталося!

- Дідуню Джо, то, може, розкажете зараз?

- А чому ж ні? Сідай отут на ліжку й уважно слухай.

Дідунь Джо був з усіх чотирьох найстарший. Мав дев'яносто шість з гаком, а це дуже похилий вік. Як і всі старезні люди, він був слабий та кволий і цілий день майже не розмовляв.

Зате вечорами, коли в кімнату заходив любий онук, дідунь якимось дивом ніби знову молодшав. Утома й кволість його покидали, він ставав веселий і енергійний, мов юнак.

- Ой, що то за людина, містер Віллі Вонка! - вигукнув дідунь Джо. - Чи знаєш ти, скажімо, що він сам винайшов понад двісті нових [16] сортів шоколадних цукерок, кожен вид з інакшою начинкою, кожен солодший і смачніший за вироби усіх інших кондитерських фабрик!

- Свята правда! - підтвердила бабуся Джозефіна. - А ще він розсилає їх у всі кінці світу! Це ж так, дідуню Джо?

- Так, дорогенька, так. І всім королям та президентам світу. Але він виробляє не тільки шоколадні цукерки. Де там! Він має про запас деякі просто фантастичні винаходи, цей містер Віллі Вонка! Чи знаєш ти, що він придумав, як виготовляти шоколадне морозиво, щоб воно годинами не тануло без холодильника? Влітку його можна цілий ранок протримати на сонці - і воно не потече!

- Та це ж неможливо! - витріщився на ді-Дуня Чарлі.

- Авжеж, неможливо! - вигукнув дідунь Джо. - Це просто безглуздя! Але містер Віллі Вонка це зробив! [17]

- Саме так! - погодилися всі інші, киваючи головами. - Містер Вонка це зробив.

- Окрім того, - вів далі дідунь Джо, говорячи тепер дуже повільно, щоб Чарлі не проґавив ані слова, - пан Віллі Вонка вміє виготовляти зефір, що має смак фіалок, і чудові карамельки, які, поки їх смокчеш, кожні десять секунд міняють колір, і малесенькі пір'їсті льодянички, які смачненько тануть, щойно торкнешся до них губами. Він може зробити жуйку, яка ніколи не втрачає смаку, і цукеркові кульки, які можна роздути до неймовірних розмірів, а тоді проштрикнути шпилькою і проковтнути. А ще він володіє таємним методом виготовлення гарненьких синичих яєчок у чорну цяточку. Коли покласти таке яєчко в рот, то воно поволі меншає, аж раптом щезає цілком, а на кінчику язика залишається крихітне й рожеве цукрове пташеня.

Дідунь Джо стих і поволі провів кінчиком [18]

язика по губах. - Ото тільки подумаєш про таке, і вже тече слина, - додав він.

- У мене теж, - зізнався малий Чарлі. - Але прошу вас, далі.

Батьки Чарлі, пан і пані Бакети, під час розмови тихенько зайшли до кімнати і стояли тепер, слухаючи, біля дверей.

- А розкажи Чарлі про божевільного індійського принца, - запропонувала бабуся Джо-зефіна. - Йому цікаво буде почути.

- Маєш на увазі принца Пондівішну? - перепитав дідунь Джо й захихотів.

- То цілковитий псих! - втрутився дідусь Джордж.

- Але дуже багатий, - додала бабуня Джор-джина.

- А що він такого зробив? - зацікавився Чарлі.

- Слухай, - сказав дідунь Джо, - я зараз розповім. [І9]

Розділ 3. Містер Вонка та Індійський принц

- Принц Пондівішна написав містерові Вонці листа, - почав дідунь Джо, - і попросив, щоб той приїхав аж у Індію і побудував йому величезний палац з самісінького шоколаду.

- І що, дідуню, містер Вонка це зробив?

- Аякже. І що то був за палац! Там було сто кімнат, і все було зроблене з темного чи світлого шоколаду. Шоколадна цегла, шоколадний цемент, шоколадні вікна, усі стіни й стеля були з шоколаду, а ще килими, картини, ліжка й меблі.

# data[].attributes.attachment_link.title
Чарлі і шоколадна фабрика - Роальд Дал, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Читайте повний текст "Чарлі і шоколадна фабрика" (автор: Роальд Дал) онлайн українською. Повний текст електронної книги Роальд Дал - Чарлі і шоколадна фабрика в перекладі українською мовою на УкрЛіб

# data[].attributes.headline
Ще один урок за темо

# data[].attributes.body
Ще один урок за темою

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Вікторія Сеник

# data[].attributes.attachment_link.title
Роальд Дал  Чарлі і шоколадна фабрика

# data[].attributes.headline
До роботи над образами твору Р. Дала "Чарлі і шоколадна фабрика2

# data[].attributes.subject
До роботи над образами твору Р. Дала "Чарлі і шоколадна фабрика2

# data[].attributes.body
Перегляньте, запишіть у зошити риси характеру дітей

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ОСШ No 32 Одеса

# data[].attributes.attachment_link.title
"Цікаві пригоди хлопчика Чарлі та його друзів на казковій шоколадній фабриці містера Вонкі"

# data[].attributes.headline
Зробіть фізхвилинку разом із умпа - лумпами 

# data[].attributes.subject
Зробіть фізхвилинку разом із умпа - лумпами 

# data[].attributes.attachment_link.title
Роальд Дал .  Фізхвилинка "Умпа-лумпа"

# data[].attributes.headline
Уривок із фільму Чарлі знаходить останній золотий білет 

# data[].attributes.subject
Уривок із фільму Чарлі знаходить останній золотий білет 

# data[].attributes.body
Перегляньте уривок із фільму. Запишіть, яку рису характеру Чарлі ви помітили

# data[].attributes.attachment_link.title
Чарли находит последний Золотой билет / Чарли и шоколадная фабрика (2005)

# data[].attributes.headline
Образи героїв казки "Чарлі і шоколадна фабрика"

# data[].attributes.subject
Образи героїв казки "Чарлі і шоколадна фабрика"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Марина Листопад

# data[].attributes.attachment_link.title
Образи героїв Чарлі і шоколадна фабрика

# data[].attributes.headline
Відеоурок Н. Гиренко

# data[].attributes.subject
Відеоурок Н. Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Р.Дал "Чарлі й шоколадна фабрика"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Презентація до уроку №29 у 8 класі "Музика романтиків" за підручником Масол Л. М. спрямована на допомогу вчителю при поясненні нової теми. Даний матеріал стане добрим помічником у проведенні цікавих та змістовних уроків мистецтва у 8 класі.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Вальчишин Олена Олегівна

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація до уроку №29 "Музика романтиків"

# data[].attributes.attachment_link.description
Презентація до уроку №29 у 8 класі "Музика романтиків" за підручником Масол Л. М. спрямована на допомогу вчителю при поясненні нової теми. Даний матеріал стане добрим помічником у проведенні цікавих та змістовних уроків мистецтва у 8 класі.

# data[].attributes.headline
Завдання на 16.04.21 Відеоурок від І. Ткач

# data[].attributes.subject
Завдання на 16.04.21 Відеоурок від І. Ткач

# data[].attributes.body
Перегляньтье матеріали, доповніть свої конспекти новою інформацією

# data[].attributes.attachment_link.title
Музика ром-м