# data[].attributes.body
https://litecatalana.wordpress.com/avantguarda/
https://www.escriptors.cat/autors/palaufabrej/pagina.php?id_sec=1674
https://lletra.uoc.edu/ca/autor/josep-palau-i-fabre
https://www.youtube.com/watch?v=QcUSCxKP7RY
https://www.youtube.com/watch?v=J5qxdSjAIic
https://www.ara.cat/opinio/Manuel-Guerrero-Josep-Palau-Fabre-resta-desig-pregon_0_1781821819.html

# data[].attributes.body
Cançó amb el poema L'aventura

# data[].attributes.body
Josep Palau i Fabre recita L'aventura

# data[].attributes.body
Comparació: com amb una companya; com si una dona nua s'oferís a ma destra; aniré sense nord, com una rel densaire.

Personificació: picotejat pels blats; deixaré el lliure vent banyar ma testa nua; Natura-com amb una companya; palpitar la terra; espases de blat; gran desig de l'aire; rel densaire; natura ardent i solitària; el sol llaura; si la font ni la flor no troben la paraula.

# data[].attributes.body
Anàfora: Pels vespres, i aniré, sentiré, sense
Paral·lelisme: pels vespres blaus d'estiu aniré pels conreus; i aniré lluny, ben lluny; com amb una companya
Hipèrbaton: i aniré lluny, ben lluny, de mi mateix desprès; en els blaus i en els verds, a l'estiu, prop de l'aire.
Hi ha asíndeton ja que no utilitza conjuncions de coordinació.

# data[].attributes.body
Al·literacions: blaus  blats
Paronomàsia: pensaré  parlaré,
parlar  pensar, vegetal  animal,  font  flor

# data[].attributes.body
L'experimentacio: treballa amb recursos expressius

# data[].attributes.body
És de l’edat contemporània i és un poema lliure: no té rima ni metre igual

# data[].attributes.body
És un quartet, hi ha deu estrofes de quatre versos cada una

# data[].attributes.body
Els versos són decasíl·labs, hendecasíl·labs, alexandrins i de 13 síl·labes, són d’art major  i rima consonant encadenada excepte en l'estrofa cinc que és creuada.

# data[].attributes.body
Descrptiva ja que explica tot el que sent o veu

# data[].attributes.body
Entrevistes

# data[].attributes.attachment_link.description
Teniu escrit que enteneu la poesia com a alquímia, és a dir, no com un fi en ella mateixa, sinó com un mitjà d'exploració, com per a altres ho poden ser el microscopi o la música, com a l'edat mitjana s'empraven els metalls. Ho signaríeu, això, encara? -Sí.

# data[].attributes.body
1- S’imagina a ell mateix caminant per conreus i sentit el blat, l’herba, la frescor i el vent. Es sent molt lliure.

2- L’amor ho és tot i no fa falta ni pensar ni dir res.  Es sent acompanyat amb la Natura.

3- Hi ha més aspectes sensorials i al quart vers apareix una dona nua fent que sigui més sensual.
4- Ja no fa referència a l’amor i la seva companyia és ell mateix.

5- Hi ha més metàfores. El que sent físicament ja és més intens, el blat no el picoteja sinó que el fereix.

6- Pot haver-hi un futur engendrament d'una flor, l’ideal, i  per arribar-hi has de fecundar-la, transformar-la.

7- El fecundador és fecundat, i com una arrel. Aquest puja la muntanya, simbolitza adquirir coneixements.

8- Està confós i no fa una referència explícita de si és un animal o un vegetal.

9- Desesperació dels elements sensorials. Apareix el Minotaure, relacionat amb el laberint i amb el perill.

10- Ni la flor, troba la paraula (el silenci). Desapareix la faula, la literatura que busca l’ideal sense assolir-lo.

# data[].attributes.body
Té un to greu ja que hi aparèixen reflexions sobre ell mateix

# data[].attributes.body
Intenció lírica ja que manifesta els seus sentiments més íntims.

# data[].attributes.body
La natura i la llibertat.

# data[].attributes.body
Biografia de Arthur Rimbaud

# data[].attributes.attachment_link.description
ARTHUR RIMBAUD (1854-1891) Jean-Nicholas Arthur Rimbaud nació el 20 de octubre de 1854 en la localidad francesa de Charleville, ubicada en la región de las Ardenas. Su padre Frederic era militar y su madre era una mujer de fuerte carácter llamada Vitalie Cuif, hija de unos terratenientes de Roche.

# data[].attributes.body
Els principals referents de Palau i Fabre eren Ramon Llull i Arthur Rimbaud.  Estava en exili voluntari a París, sol i aïllat i per això es va inspirar en Rimbaud, un poeta francès, per escriure L’aventura (escrit a París el 15 de maig de 1947), dins del llibre: Poemes de l’alquimista. Va voler traduir o recrear el poema Sensation de Rimbaud, però cap traducció li era suficient i al final va fer-ne cinc que va ajuntar i va formar L’aventura. La primera traducció és literal i a les altres quatre cada vegada es troba més a ell mateix i s’allunya més del poema original.

# data[].attributes.body
Josep Palau i Fabre va néixer a Barcelona el 21 d’abril de 1917 i va morir el 23 de febrer de 2008. Pertany a l'avanguardisme. Era poeta, dramaturg, assagista i crític d'art, en concret de Picasso.

Al 1935, va iniciar la seva carrera literària fent poesia. Va dirigir les revistes Poesia i Ariel i va crear l’editorial “La Sirena". L’any 1945 va estar en exili voluntari a París fins al 1961. Va ser un període daprenentatge, on va poder conèixer altres artistes com Picasso.

# data[].attributes.body
Expressa, mitificant  la Natura, l’espai de la llibertat de l’individu que trenca amb el món modern urbà i reprimit moralment. Reivindica l’aventura, els sentits i la sensualitat. Adopta un to de desesperació al final.

# data[].attributes.body
Vol trencar amb els moviments anteriors i amb el passat.