# data[].attributes.headline
Dansker er konfliktsky- Adam, Aeiat, Carla & Emma.

# data[].attributes.subject
Dansker er konfliktsky- Adam, Aeiat, Carla & Emma.

# data[].attributes.body
1.  Hvilke problemstillinger skitseres i forhold til integration?
- Indvandrere fra de muslimske lande, slås med sociale, kulturelle og mentale tilpasningsproblemer.
- Indvandrere er insisterende på deres oprindelige kultur og identitet.
-Danske myndigheder, som fx. skolelærer, skal være åbne og mere direkte overfor indvandrerforældrene. Eksempelvis konfrontere dem med de negative konsekvenser af deres handlinger.

2. Hvordan kan en bedre integration finde sted ifølge forfatteren?
- De danske myndigheder (skolelærere, pædagog, socialrådgiver, sundhedsplejerskerne, de praktiserende læger mm) Skal bliver bedre til at åbne en dialog med indvandrerne om normer og værdier. Forfatteren mener at danskerne skal være bedre til at oplyse indvandrende om de demokratiske normer og de danske værdier damsundet er bygget op omkring. Indvandrende skal med hjælp fra danskerne, deltage aktivt i debatten om åben, demokratisk og fri livsstil. Indvandrende skal revurdere deres kulturnormer om den frie børneopdragelse, pigers ret til frihed og selvbestemmelse og ligestillingen mellem mænd og kvinder.

- Grundet de mange forskellige normer og værdier der er i de kulturer der kan møde hinanden, skal man fx som skolelære sige til forældrene det ikke er godt nok de ikke deltager i forældre møde, da det ofte ses som en gentagelse ved de danske skole. De praktiserende læger, skal forstå at det kan være mere flovt for en muslimsk kvinde, mere end det kan for en dansk kvinde at tage til læge. Derfor er det sådan nogen ting som myndighederne skal hjælpe med ifølge forfatteren.
- Mehmet Yüksekkaya Født 1962 Uddannet cant. scient. pol på Københavns universitet Han er en tyrkisk/kurdisk forfatter, kursus- og foredragsholder. Han er aktiv debattør i integrationsdebatten.

3. Hvad har I af kritiske kommentar til tekstens budskab?
- Teksten beskriver hvordan indvandre, der ikke kan tilpasse sig i det danske samfund, ofte søger mod de forhold der er i deres hjemland, og at deres liv dermed i høj grad vil være præget af religiøs fundamentalisme og kvindeundertrykkende holdninger. Selvom det kan være sandt i mange tilfælde, giver teksten måske et overdrevet og generaliserende billede af de forhold danske indvandre, der har vendt samfundet ryggen, lever under. I sammenhæng med oplægget om kvindesynet i Islam, er vi blevet klogere på, at det i højere grad er kulturen der påvirker kvindesynet og den generelle livsanskuelse. Derfor kan det virke overdrevet at teksten omtaler samtlige danske indvandre der lever i et parallelsamfund, som kvindeundertrykkende og religiøst fundamentale, man kan vel godt have svært ved at tilpasse sig det danske samfund, uden samtidigt at leve i en undertrykkende livsanskuelse. Teksten nævner også hvordan familiens ære betyder utroligt meget og at livsglæden i Danmark afhænger af hvor meget respekt man har i den landsby man oprindeligt kommer fra. Det kan virke paradoksalt, da teksten samtidig nævner at mange indvandre kom til Danmark i 1960´erne og har levet her hele deres liv, hvorfor det virker usandsynligt at det betyder noget for dem hvordan der bliver set på dem i det land de oprindeligt kom fra, dertil kan man nævne at de sandsynligvis har fået børn, som måske slet ikke har nogen tilknytning til det land deres forældre kom fra.
I forhold til forfatterens påstand om at det danske folk er et ”kvindeligt folk”, virker beskrivelsen igen meget generaliserende, hvor begge ”folkegrupper” bliver sat op som to yderligheder overfor hinanden. Danskerne er dannede mennesker der har dyrker alle de korrekte værdier, mens ”hovedparten af indvandrerne kommer fra mindre udviklede lande”, som ikke dyrker de korrekte værdier. Det er en meget generaliserende udtale, der måske ikke repræsenterer den egentlige realitet.

# data[].attributes.headline
Forestillinger om "muslimsk børneopdragelse" af üzeyir tireli - (Michaela, Melissa, Cecilie & Houda)

# data[].attributes.subject
Forestillinger om "muslimsk børneopdragelse" af üzeyir tireli - (Michaela, Melissa, Cecilie & Houda)

# data[].attributes.body
Hvem er forfatteren?

Forfatteren er Üzeyir Tireli.

Han inddrager Helle Ryslinge i sin tekst, som kritiserer den muslimske identitet og børneopdragelse.

Hvilke problemstillinger skitseres i forhold til integration?

"Den dominerende socialpædagogiske debat om etniske minoritetsfamilier handler i høj grad om deres tilpasningsvanskeligheder i Danmark."  - Der er altså mere fokus på mangler og problemer.

Han opstiller hovedtrækkene i den dominerende minoritetsforståelse i den social pædagogiske sektor således:

Etniske minoritetsfamilier har ikke nok viden om det danske samfund.

Etniske minoritetsfamilier handler hovedsageligt ud fra et kulturelt ståsted. Deres religion, vaner, traditioner og autoritetsopfattelser er determinerende for, hvad de gør i konkrete situationer.

Etniske minoritetsfamilier er ikke dialog med børn på samme måde, som de danske forældre er.

Han påpeger også, at forældrenes deltagelse og ansvar er et pædagogisk paradoks, da han mener, at forældrene på den ene side skal være engagerede i deres børns liv, men på den anden side, skal forældrene ikke bestemme over dem eller tvinge dem til noget. Forfatteren mener her, at ethvert engagement har elementer af determination og tvang.

Der er en diskurs i samfundet, hvor man har en forestilling om den danske opdragelse, som den gode og problemfrie opdragelse - men det er forskelligt hvordan muslimer opdrager deres børn og det samme gælder jødiske og kristne forældre!

Tosprogede børn og unge har svært ved at klare sig godt i skolen og uddannelsessystemet. Mange er arbejdsløse og er endt ude i den kriminelle verden.

Han går ind og kritiserer livsformsmodellen, som indeholder den individualistiske (europæere) og kollektivistiske livsform (ikke-europæere). Modellen opstiller to typiske idealer for, hvordan minoritetsbørn og forældre kan forstås i relation til de vesteuropæiske familier. Han mener at modellen er uanvendelig fordi den ikke illustrerer minoritetsforældres idealer og praksisser om børneopdragelsen i Danmark. Derudover viser modellerne ikke hvordan de danske og muslimske praksisser forandre sig og hvordan værdierne får nye betydninger i samspil med nogle række ydre- og indre faktorer.

Konsekvensen er at socialpædagogerne med livsformsmodellen tager visse ting for givet og ekskludere andre i overensstemmelse med den dominerende forståelse af etniske minoriteter.

Hvordan kan en bedre integration finde sted ifølge forfatteren?

Livsformsmodellen afleder socialpædagogernes opmærksomhed fra det komplekse opdragelsesfelt - vi skal anerkende det komplekse billeder som viser sig!

Vi skal undersøge den og finde frem til nogle af de centrale værdier i etniske minoritetsforældres børneopdragelse.

Hvad har I af kritiske kommentarer til tekstens budskab?

Den er meget generaliserende. Der bliver for eksempel skrevet, at minoritetsfamilier ikke har nok viden om det danske samfund.

Man skulle dele majoritets familierne op i to dele: en positiv og en negativ side, så det ikke kun er en af delene, man snakker samt hører om.

Hvis man læser mellem linjerne, lyder det til at den danske opdragelse gøres bedre iforhold til de tosproget børns opdragelses metoder. Eksempel “Etniske minoritetsfamilier er ikke i dialog med deres børn på samme måde, som de danske forældre er. De involverer sig ikke i børnenes liv”.

Vi mangler en mere konkret løsning på problemet? Han er god til at kritisere, men kommer ikke selv med nogle løsninger - det hele er meget abstrakt og knap så konkret fx. spaghettigryde-modellen.

# data[].attributes.headline
Der er et par gruppper, der mangler at skrive ind i padletten. Har I mon arbejdet i google doc´s og kopierer ind til sidst?

# data[].attributes.subject
Der er et par gruppper, der mangler at skrive ind i padletten. Har I mon arbejdet i google doc´s og kopierer ind til sidst?

# data[].attributes.body
Usentimental integration, Weekendavisen 5. maj.

Hvem er forfatteren? Henrik Winther. Lise Egholm, leder af Rådmandsgadeskole.

Hvilke problemstillinger skitseres i forhold til integration? Lise Egholm:

Vi stiller ikke nok krav til indvandrere. Vi har for meget medlidenhed med indvandrere. Det er ikke synd for dem. Den store koncentration af indvandrere i boligområder og på skoler skal omfordeles. Privat- og friskoler er et problem, både de hvide og etniske. De er alt for nemme og billige at oprette.

Hvordan kan en bedre integration finde sted ifølge forfatteren? Lise Egholm:

Børn skal spredes på flere skoler, der skal ikke bo for store koncentrationer af indvandrere i boligområder, der skal et kvindeoprør til hos indvandrerne, succeshistorier skal fortælles. Der skal flere etnisk danske børn i klasserne og vi skal tale direkte ud af posen. Vi skal være mere tydelige i vores kommunikation og have positive forventninger og stille krav. Væk med holdninger, der bygger på medlidenhed.

Hvad har I af kritiske kommentarer til tekstens budskab?

Har Lise Egholm selv nogle løsninger på boligproblemet f.eks.? Skiller hendes manglende søgen på kompromisser i folkeskolen mere end det samler? Modsiger Lise Egholm sig selv ved Ikke at sætte badeforhæng op og forlange at eleverne skal have kristendomsundervisning, når du samtidig siger at det ikke handler om kæft, trit og retning.

# data[].attributes.body
En europæisk muslim.

Hvem er forfatteren? Tariq Ramadan, schweizisk muslimsk teolog, forfatter, debattør og akademiker. Han er professor i orientalske studier ved University of Oxford, (Gruppe fire: Hvem udtaler sig?)

Dette er et interview, hvor journalisten interviewer en europæisk muslim, som er Tariq Ramadan

Hvilke problemstillinger skitseres i forhold til integration?

Tariq som bliver interviewet mener, at en problemstilling er at vi generalisere for meget, og glemmer den gode udvikling der er sket. Muslimer begår terrorisme ville ekstremisterne sige. Det ville skabe frygt hos andre, dermed kan det blive til, at mange vælger ekstremisternes parti, fordi de bliver bange for terrorister. Hans påstand er, at det kun er en lille håndfuld muslimer som laver terrorisme, hvor han mener, at det er direkte anti-islamistisk at begå terrorisme.
Han er bange for, at de kan gå begge veje. Han sætter det op på denne måde: Enten kan vi være besat af frygt for modparten. Eller også kan vi sammen bygge noget til fælles gavn.

Hvordan kan en bedre integration finde sted ifølge forfatteren?

Han mener, at europæerne ikke skal fokusere på de radikale islamister. Derfor har han også opstillet råd til muslimer der lever i Danmark og råd til danskere, der lever i et samfund med stadig flere muslimer. Dermed giver han råd til hvordan vi kan integrere os.

Hvad har I af kritiske kommentarer til tekstens budskab?

Det kan være store krav til muslimer, som bor i mjølnerparken eller i en anden ghetto. Det kræver en stor oplysning i samfundet at inddrage minoriteterne, samt en stor villighed fra begge parter. Han skriver i et råd: “I skal se at komme ud af jeres intellektuelle, religiøse ghettoer”. Men dette kan være svært for en indvandrer, som ikke kender nogen og som er ressourcesvag.

Råd nr. 2 til de etniske danskere om at blande sig med muslimerne, ligger ikke ligetil for de fleste danskere, i og med at de fleste danskere ikke har social omgangskreds med muslimer i vores dagligdag ift. bosted mm.

# data[].attributes.body
1.     Hvem er forfatteren?

Laura Gilliam er lektor, har en ph.d. i pædagogisk antropologi og er uddannet antropolog fra Københavns universitet, med tilvalgsfag i sociologi og psykologi fra Oxford Brookes University, England.

2.     Hvilke problemstillinger skitseres i forhold til integration

I teksten står der, at Sønderskolens skoleledelse er opsat på at føre en positiv kulturpolitik: ”de tosprogede børn skal inkluderes og integreres, op på samme måde understreger de fleste lærere, at de ikke ser etnicitet, men individuelle børn, og ønsker at inkludere de tosprogede i det danske fællesskab. ” Men læser man videre i teksten kan man læse, at eleverne i 4.a/6a (dem der blev observeret/interviewet) har en oplevelse af, at skolen er opdelt i danskerne og i en kategori de skiftevis kalder indvandrerne, udlændingene eller muslimerne. Derudover omtaler de etniske minoritetsbørn skolen værende en dansk skole og de mener, at lærerne foretrækker danskerne, fordi de, ifølge dem, opfører sig bedre, mere artigt og ikke laver ballade.
Nationalitet samt religion synes også at spille en stor rolle ift. Integration i skolen. Teksten belyser at være ”dansk og kristen” er den normative primære position i den danske folkeskole, og mange af de etniske minoritetsbørn kan derfor fornemme dominansen af de kulturelle former. De franske sociologer Pierre Bourdieu og Jean-Claude Passeron giver denne teori rygstøtte: ”som Pierre Bourdieu og Jean-Claude Passeron påpegede i deres klassiske studie af den franske skole, vil de børn, der i forvejen deler skolens kulturelle former, blive privilegerede i skolen, hvor de børn, der kommer til skolen med andre forudsætninger, vil blive opfattet som mindre intelligente, blot fordi de ikke er hjemmevante i de former, som for skolen konnoterer begavelse.” Altså, hvis du er etnisk dansk, har du allerede et forspring grundet dine kulturelle former.

3.     Hvordan kan en bedre integration finde sted ifølge forfatteren?

· ”Selvom skolens og læreres udtalte hensigt er at integrere og bidrage til de socialt og etniske marginale børns sociale mobilitet, altså at råde bod på de mangler, som de menes at have, er skolens institutionelle logik således at problematisere og sortere disse børn fra, netop på grund af disse definerede mangler.”

·”Sønderskolens politik er da også at tage, hvad de kalder håndterlige hensyn, hvilket i praksis vil sige, at de tillader andre udtryk og praksisser, så længe de ikke udfordrer skolens danske identitet.”
Gilliam mener, at denne tilgang af insisteren på kulturel dominans har konsekvenser for de etniske minoritetsbørns identifikation i og med skole. De kulturelle forskelle mærkes også i lærernes syn og håndtering af tosprogede elever. Selvom ønsket og målet er; de tosprogede børn skal inkluderes og integreres, og lærerne skal se alle som individuelle børn, så går snakken på lærerværelset ofte på problematikken; de etniske minoritetsdrenges adfærd og vanskeligheder.
Dorthe, klasselærer i 4.A udtaler sig; ”Børnene er ikke uopdragne, der er uopdragede, deres voksne har ikke været der for dem, når de har haft problemer, derfor lukker de af over for voksne.”
Klasselærer Dorthe har dermed lavet en generel konklusion, at alle tosprogede elever er uopdragede på baggrund af fraværende forældre. Dorthes generealisering af elevernes hjemmebaggrund gør, at hun laver en mental opdeling af

4.     Hvad har I af kritiske kommentarer til tekstens budskab?

· Der bliver brugt mange vinkler for at belyse problemstillingerne. Dog er det ikke så konkret, hvad forfatteren mener kunne være en løsning. Dette kunne være spændende, at få skåret helt ud i pap.

· De kulturelle forskelle som nævnes i teksten i forbindelse med elevernes baggrund og hjem, skal dette menes som argument for, at de muslimske elever generelt har så stor modstand på voksne, at dette går udover attituden overfor skolearbejde og skolens voksne.