# data[].attributes.body
És un sistema productiu amb l'objectiu fundamental és obtenir aliments sans de la màxima qualitat mitjançant la utilització òptima i racional dels recursos, respectant el medi ambient, el benestar animal, i sense emplear substàncies químiques de síntesis.
Aquesta no concep la producció d'animals sense que aquests es puguin desenvolupar en un espai obert, on puguin realitzar totes les seves funcions de forma natural.
Per ser ramaderia ecològica necessita: aliments sans de màxima qualitat, benestar animal, aprofitament racional dels recursos, sense productes químics de síntesis, reconeixement de la societat.

# data[].attributes.body
Un punt fundamental en les produccions ecològiques és la no utilització de productes químics de síntesis de qualsevol fase del sistema productiu, i en el cas de la ramaderia, per exemple, la no utilització d'aquests en l'alimentació, sanitat, o en la fertilització de les pastures i cultius.
En cas de que es practiqui la transhumància, hi ha dues opcions: la primera és que els terrenys i pastures que s'ocuparan, han de tenir els criteris que regeixen la producció ecològica, durant al menys un any abans de que entrin els animals a pasturar; la segona opció és que els vedells estiguin certificats com a ecològics, per una certificadora.

# data[].attributes.body
S'ha de tenir en compte que perquè els productes que s'obtinguin dels animals puguin ser venuts com a producte ecològic, els animals dels que provinguin, han d'haver viscut sota les normes de protecció ecològica durant un temps mínim.
Les terres de pastura han de passar un període de conversió de 2 anys, tot i que aquest període pot estar reduït per si el maneig anterior de la finca no ha estat agressiu amb el terra, i no ha patit tractaments químics.
La conversió ha de ser d'animals i de zones de pastura.

# data[].attributes.body
Han de ser resistents i tenir una interessant i bona capacitat productiva.
Les races autòctones presenten les següents característiques:
- Rusticitat i adaptació a les condicions adverses del clima i les irregularitats del terreny.
- Gran capacitat per aprofitar els recursos vegetals de baixa qualitat, amb pocs recursos        alimentaris i escasses èpoques d'abundància.
- Facilitat del part i una bona fertilitat en condicions d'escassetat d'aliment, amb grans qualitats maternals, per cuidar a les seves cries o produir llet en condicions adverses.
En quant a l'elecció de races per la producció de llet, s'ha de tenir en compte les disposicions anteriors, destacant la importància de la cria en la puresa.
S'aconsella seleccionar una raça que encara que no sigui tan productiva, s'adapti be a la zona.
Com hem dit, la ramaderia ecològica va íntimament lligada a la terra, ja que s'ha d'alimentar al bestiar amb pastures i obtenir aliments d'una zona agrícola o farratgera.
És convenient intentar aprofitar les pastures que tingui la finca, i si és possible, produir els aliments en la mateixa explotació.
La utilització d'aquestes pastures suposa que els animals hauran de desplaçar-se a un lloc o altre, aprofitant racionalment els recursos que dóna la finca. Igualment, els animals, a la vegada que busquen el seu aliment a les diferents parcel·les on es troben, aportant matèria orgànica per una regeneració neutral de les pastures o pròxim cultiu.
S'ha de tenir en compte que existeix una limitació respecte a la càrrega ramadera que no es pot sobrepassar.
Si s'han de comprar aliments de l'exterior, interessa arribar a acords amb productors ecològics de la zona, perquè ells produeixin l'aliment que es necessitarà, i assegurar el subministra, i un major preu.
S'han de considerar les condicions i instal·lacions necessàries per la conservació i ensilat d'aquests farratges, augmentant en el temps de disponibilitat d'aliment quan aquest escassegi.

# data[].attributes.body
En el maneig ecològic no convé forçar els cicles reproductius en el bestiar, ja que si es força, poden aparèixer situacions d'estrès i debilitar així les qualitats neutrals dels animals, i les seves defenses davant a les enfermetats, influint negativament en la producció final, que no serà de la quantitat desitjada. És per aquest motiu que es recomana que els animals no tinguin més d'una cria a l'any.
El sistema de reproducció ha de ser la munta natural.
Així que s'han de separar els mascles de la resta de bestiar durant un període de temps determinat.
La planificació de les cubricions, dels parts, i realitzar diferents lots d'animals similars, ajudarà a atendre millor a cada grup d'animals específicament.
Al fer lots i planificar la reproducció del bestiar, es poden obtenir cries durant tot l'any, tot i que l'ideal és que no coincideixin en èpoques on existeixin carències d'aliments o condicions no adequades.
La carn i la llet procedents d'una alimentació basada en pastures, són productes de la màxima qualitat.
Per això, s'ha d'assegurar que els plans de la cria eviten l'entrada generalitzada de bestiar extern a l'explotació, però sense oblidar que es pot produir un augment de la consanguinitat en els animals.
Per evitar la consanguinitat s'ha d'introduir alguns individus reproductors per refrescar els gens del ramat.
Quan s'introdueixin animals per repostar al ramat, aquests hauran de ser races pures, i a ser possible, races autòctones.

# data[].attributes.body
No podran efectuar-se de forma generalitzada operacions que puguin ocasionar als animals estrès, dolor, patiment, o indiquen negativament en el seu benestar.
Les zones d'allotjament hauran de respondre a les necessitats biològiques i de comportament de cada animal.
Si els animals han de ser transportats, s'haurà de realitzar de manera que es redueixi l'estrès al màxim possible.

# data[].attributes.body
La sanitat dels animals es basarà en la prevenció i en un bon maneig dels recursos disponibles. La bona salut de l'animal serà el resultat d'una gestió coherent, assegurant la resistència a les enfermetats i prevenint les infeccions.
Són varis els factors que contribuiran a garantitzar una bona prevenció i minimitzar els problemes sanitaris.
La castració és una pràctica permesa en la ramaderia ecològica, tot i que no és necessària en la majoria dels casos.
La prevenció o en el seu cas la curació, es realitzarà principalment a través de la fitoteràpia i homeopatia, sempre sota la supervisió d'un veterinari.
Les vacunes obligatòries imposades per l'administració s'hauran d'utilitzar.
L'elecció de la raça que millor s'adapti a les condicions de l'explotació, és un factor que influeix en la prevenció de problemes sanitaris.
Es prohibeix expressament l'ús de forma generalitzada, dels tractaments amb productes de síntesis química, al igual que les hormones de creixement, i aquelles per regular i/o sincronitzar els cicles astrals del bestiar.