# data[].attributes.body
Den kroniske uskyld. Hvorfor hedder romanen dette? Hvad/hvem symboliserer den kroniske uskyld? 

# data[].attributes.body
Janus er en begavet dreng. Han gør ikke så meget ud af skolen, men slipper alligevel igennem det. Hans evne til at koncentrere sig er svag. ”Da jeg så op fra ’Faust’ opdagede jeg at jeg atter havde siddet og gloet på de samme tyve ord i lang tid.”  Alt hans opmærksomhed er rettet mod Tore og Helle.
Han er ikke jomfru mere, han har været sammen med Inger. Så han er erfaren. Han er tredje hjul af de tre. Tore, Helle og Janus.

Janus er hovedpersonen. der er ikke noget helt specielt over

Han er meget stille. Hans tanker spiller en større del, end det han siger. Det er hans tanker, man får at vide. For det meste er Janus jeg fortælleren. Der er også en altvidende fortæller.

Hvordan er hans forhold til Tore?

Han ser virkelig meget op til Tore, de har meget stærkt venskab. Han føler virkelig godt tilpas når de er sammen og føler lidt at de er de 2 seje drenge, og adskiller sig gevaldigt fra resten af klassen. Han føler at Tore altid vil være et skridt foran, men det har Janus det helt fint med da han godt er klar over at man overhovedet ikke kan leve op til den dreng.

Hvordan adskiller han sig fra Tore?

De adskilles fra hinanden på den måde at Tore er lidt mere lige til, han er sjovere lidt sejere, selvom han ikke gør sig selv til alfahan er resten af klassen

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Fra Wikipedia, den frie encyklopædi

Bevidsthedsstrøm (eng. stream of consciousness) er en litterær teknik med "indre monologer" som ses brugt af modernister som Virginia Woolf, Dorothy Richardson og især James Joyce, der siges at have "opfundet" teknikken. Den amerikanske filosof William James' betegnede i 1890 ordet tankevirksomhed, der især anvendes om gengivelse af en litterær figurs tanker, fx i en " indre monolog", der strømmer uordnet og associativt.

Joyce selv anerkendte dog den franske forfatter Édouard Dujardin som den egentlige ophavsmand til teknikken, idet Dujardin havde anvendt den så tidligt som 1887 i fortællingen Les Lauriers sont coupés.

I denne fortælleform kan begivenheder, overvejelser, drømme og følelser udtrykkes i samspil med og modspil mod hinanden. Personerne optræder på forskellige bevidsthedsniveauer og har mulighed for at bevæge sig frit mellem de planer, mennesket sanser og oplever på.

Fænomenet har længe været kendt i litteraturen. Men med modernismens vægt på det mentales betydning kom forskellige former for bevidsthedsstrømme til at spille en central rolle, som det ses hos James Joyce, Virginia Woolf, Dorothy Richardson og William Faulkner og i Danmark bl.a. hos H.C. Branner.

# data[].attributes.attachment_link.title
Bevidsthedsstrøm - Wikipedia, den frie encyklopædi

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Fra Wikipedia, den frie encyklopædi

Bevidsthedsstrøm (eng. stream of consciousness) er en litterær teknik med "indre monologer" som ses brugt af modernister som Virginia Woolf, Dorothy Richardson og især James Joyce, der siges at have "opfundet" teknikken. Den amerikanske filosof William James' betegnede i 1890 ordet tankevirksomhed, der især anvendes om gengivelse af en litterær figurs tanker, fx i en " indre monolog", der strømmer uordnet og associativt.

Joyce selv anerkendte dog den franske forfatter Édouard Dujardin som den egentlige ophavsmand til teknikken, idet Dujardin havde anvendt den så tidligt som 1887 i fortællingen Les Lauriers sont coupés.

I denne fortælleform kan begivenheder, overvejelser, drømme og følelser udtrykkes i samspil med og modspil mod hinanden. Personerne optræder på forskellige bevidsthedsniveauer og har mulighed for at bevæge sig frit mellem de planer, mennesket sanser og oplever på.

Fænomenet har længe været kendt i litteraturen. Men med modernismens vægt på det mentales betydning kom forskellige former for bevidsthedsstrømme til at spille en central rolle, som det ses hos James Joyce, Virginia Woolf, Dorothy Richardson og William Faulkner og i Danmark bl.a. hos H.C. Branner.

# data[].attributes.attachment_link.title
Bevidsthedsstrøm - Wikipedia, den frie encyklopædi

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Fra Wikipedia, den frie encyklopædi

Bevidsthedsstrøm (eng. stream of consciousness) er en litterær teknik med "indre monologer" som ses brugt af modernister som Virginia Woolf, Dorothy Richardson og især James Joyce, der siges at have "opfundet" teknikken. Den amerikanske filosof William James' betegnede i 1890 ordet tankevirksomhed, der især anvendes om gengivelse af en litterær figurs tanker, fx i en " indre monolog", der strømmer uordnet og associativt.

Joyce selv anerkendte dog den franske forfatter Édouard Dujardin som den egentlige ophavsmand til teknikken, idet Dujardin havde anvendt den så tidligt som 1887 i fortællingen Les Lauriers sont coupés.

I denne fortælleform kan begivenheder, overvejelser, drømme og følelser udtrykkes i samspil med og modspil mod hinanden. Personerne optræder på forskellige bevidsthedsniveauer og har mulighed for at bevæge sig frit mellem de planer, mennesket sanser og oplever på.

Fænomenet har længe været kendt i litteraturen. Men med modernismens vægt på det mentales betydning kom forskellige former for bevidsthedsstrømme til at spille en central rolle, som det ses hos James Joyce, Virginia Woolf, Dorothy Richardson og William Faulkner og i Danmark bl.a. hos H.C. Branner.

# data[].attributes.attachment_link.title
Bevidsthedsstrøm - Wikipedia, den frie encyklopædi

# data[].attributes.body
Karakteristik af HELLE

Helle er alt hvad drengene mener en drømmepige er. Helle er både Tores og Janus ‘ drømmepige. Helle er en pige der er gode med sine omgivelser og har magt over folk omkring sig. Hun minder meget om Tore. Hun er en pige man lægger mærke til over det hele, og hun skinner.

”Så var det pludselig, som om der blev tændt noget mere lys nede i den anden ende af salen.” (s.64) ”Inden i var han allerede i fuld gang med at indkredse den lysende pige på gulvet...” (s.65)

I starten beskriver Janus helle meget godt ”Hun var høj og meget slank og så ud til at kunne finde på at lægge sig bagud i ens arme, mens man dansede, og le.” (s.64)

Derudover gemmer Helle mange ting bag sin facade. Hun har en meget stor frygt for sin mor. ”Helle snappede efter vejret, og jeg var så chokeret, at jeg stivnede.” (s.74)

Hun er med til at gøre andre mennesker glade.

‘’Hun var høj og meget slank og så ud til at kunne finde på at lægge sig bagud i ens arme, mens man dansede, og le’’ sagde Janus.

Hun begynder at holde en masse ting inde for sig selv og er lidt bange for sin mor. Hun begår selvmord i slutningen

Karakteristik af FRU JUNKERSEN

Fru Junkersen er nærmest ikke menneskelig. Hun er et uhyre og meget ond. Hun fylder alt for meget i alle sammenhænge. Hun har en trang til at dominere alt omkring sig.

Fru Junkersen er skræmmende og meget dominerende. Fru Junkersen er kold og en smule ond måske. Grunden til, at hun ødelægger forholdet mellem Helle og Tore, er fordi hun føler en smule misundelse til datteren. Hun misunder Helles ungdom. Hun er selv 43 år gammel, men opfører sig som en på 23.

Derudover er hun også misundelig på sin datters skønhed og ungdom. Hun er voksen men opfører sig som en teenager.

Det er som om hele hendes liv går ud på at dominere Helle og mange gange lykkes det for hende.

Mange gange bliver hun beskrevet som en edderkop eller slange. ”... en edderkoppehun, der efter at være blevet befrugtet har ædt sin mand... Og som nu har Tore i sit spind.”

Hun er kold, ufølsom og egoistisk.

Kan sammenlignes med snedronningen

Hun er en femme fatale = selvbevidst, dominerende og seksuelt meget tiltrækkende kvinde der forfører og får skæbnesvanger betydning for mange mænd (http://ordnet.dk/ddo/ordbog?query=femme+fatale

)

# data[].attributes.body
Karakteristik af HELLE

Helle er alt hvad drengene mener en drømmepige er. Helle er både Tores og Janus ‘ drømmepige. Helle er en pige der er gode med sine omgivelser og har magt over folk omkring sig. Hun minder meget om Tore. Hun er en pige man lægger mærke til over det hele, og hun skinner.

”Så var det pludselig, som om der blev tændt noget mere lys nede i den anden ende af salen.” (s.64) ”Inden i var han allerede i fuld gang med at indkredse den lysende pige på gulvet...” (s.65)

I starten beskriver Janus helle meget godt ”Hun var høj og meget slank og så ud til at kunne finde på at lægge sig bagud i ens arme, mens man dansede, og le.” (s.64)

Derudover gemmer Helle mange ting bag sin facade. Hun har en meget stor frygt for sin mor. ”Helle snappede efter vejret, og jeg var så chokeret, at jeg stivnede.” (s.74)

Hun er med til at gøre andre mennesker glade.

‘’Hun var høj og meget slank og så ud til at kunne finde på at lægge sig bagud i ens arme, mens man dansede, og le’’ sagde Janus.

Hun begynder at holde en masse ting inde for sig selv og er lidt bange for sin mor. Hun begår selvmord i slutningen

Karakteristik af FRU JUNKERSEN

Fru Junkersen er nærmest ikke menneskelig. Hun er et uhyre og meget ond. Hun fylder alt for meget i alle sammenhænge. Hun har en trang til at dominere alt omkring sig.

Fru Junkersen er skræmmende og meget dominerende. Fru Junkersen er kold og en smule ond måske. Grunden til, at hun ødelægger forholdet mellem Helle og Tore, er fordi hun føler en smule misundelse til datteren. Hun misunder Helles ungdom. Hun er selv 43 år gammel, men opfører sig som en på 23.

Derudover er hun også misundelig på sin datters skønhed og ungdom. Hun er voksen men opfører sig som en teenager.

Det er som om hele hendes liv går ud på at dominere Helle og mange gange lykkes det for hende.

Mange gange bliver hun beskrevet som en edderkop eller slange. ”... en edderkoppehun, der efter at være blevet befrugtet har ædt sin mand... Og som nu har Tore i sit spind.”

Hun er kold, ufølsom og egoistisk.

Kan sammenlignes med snedronningen

Hun er en femme fatale = selvbevidst, dominerende og seksuelt meget tiltrækkende kvinde der forfører og får skæbnesvanger betydning for mange mænd (http://ordnet.dk/ddo/ordbog?query=femme+fatale

)

# data[].attributes.body
Hvorfor hedder romanen 'Den kroniske uskyld'?

Det er fordi de er jomfruer og er uskyldige.

De er unge, og vi følger deres udvikling fra at være ung og uskyldig til at være voksne og selvstændige. Helle er en meget fin pige - ikke som de andre piger Janus og Tore har mødt, som er lidt mere løse på tråden.

Netop uskylden og den manglende seksuelle forløsning mellem Helle og Tore bliver omdrejningspunktet i romanen.

# data[].attributes.body
Janus møder Tore i mellemskolen og de bliver venner første dag.

Vi følger deres venskab gennem flere år frem til to år efter studentereksamen.

Tore forelsker sig i Helle, og Janus bliver 3. hjul. Venskabet består.

Helles mor, Fru Junkersen, skaber splid i forholdet mellem Janus og Tore, og Helle og Tore, og det ender med, at Fru Junkersen forfører Tore ved studenterfesten. Dette bevirker at Helle begår selvmord.

I slutningen af romanen møder vi Tore på en psykiatrisk afdeling.

# data[].attributes.body
Komparativ analyse mellem bog og film.

Lighedstræk? Forskelle?

Ligheder :

Edderkoppeskildring af Fru Junkersen

Personskildringen er genkendelig (Tore = flot fyr)

Handlingsforløbet er identisk

Forskelle :

Vi hører ikke så meget om de andre elever i klassen

Flere detaljer i bogen

Sommerhus situationen

Bogen er meget længere

Flere detaljer og information i bogen

Tydeligere karakterer i filmen (især tjeneren)

Kysser foran Helle i filmen

Tore er mere med på den i filmen

Filmiske virkemidler :

Nærbilleder viser følelser

Farvedybde (hvide lys viser døden - røde lys mere dystert, djævelsk, ondskab, lidenskab og sex)

Frøperspektiv på Fru Junkersen som symbolisere magt

# data[].attributes.body
Hvordan er romanen skrevet?

Find eksempler på billesprog - fx den metaforik som personernes beskrives med.

Repeter syndefaldsmyten og overvej, om vi kan bruge den i en analyse af romanen

Tore bliver sammenlignet med "Supermand", Kurt bliver sammenlignet med en hund, Fru. J bliver sammenlignet med en slange (syndefaldsmyten) og en edderkop (en edderkoppehun, der efter at være blevet befrugtet har ædt sin mand... Og som nu har Tore i sit spind.” )

# data[].attributes.body
En klassiker er et litterært værk, der på tværs af tiden, og hen over landegrænser, formidler en erfaringsdannende kunstnerisk oplevelse.

http://ordnet.dk/ddo/ordbog?query=klassiker

Vi kan stadig interessere os for en roman som Den kroniske uskyld, fordi temaerne og problematiseringen i handlingen er meget central.

Den er tidløs, vi kan relatere os til personerne, handlingen og konflikten, identificere os med/spejle os i personerne

# data[].attributes.body
Rifbjergs litterære gennembrud. Er blevet en klassiker

Skrevet i konfrontationsmodernismen ( litterær periode i 1960'erne)

”Den kroniske uskyld” blev modtaget med succes, især for gymnasieelever da de kunne sætte sig selv i de forskellige problemstillinger og perspektiverertil deres eget liv.

Det var en af de første bøger ungdommen kunne relatere til.

Da den udkom forargede den sin samtid (særligt sproget var ”radikalt”), så blev den gennempløjet på freudiansk vis, og nykritikken har indløst sine aktier, og så har den været genstand for en modernismedebat, og seneste skud på stammen er Queerstudies, hvor klassikerne genlæses på tværs for at finde bl.a. tekstuel homofobi til brug for en generel gennemlysning af seksualitetens kulturhistorie.

http://www.litteratursiden.dk/artikler/ungdommens-indianersprog-rifbjergs-kroniske-uskyld

I det hele taget var bogen en kontrast til sen- 50’ernes strikse og borgerlige kultur. Sex, begær, druk, pubertet – disse emner var på daværende tidspunkt dybt tabu, og eftersom pornografien (og dermend den generelle ytringsfrihed) først i 1967 blev frigjort i Danmark, var Rifbjerg altså ni år forud for sin tid på det område.

http://www.litteratursiden.dk/artikler/ungdommens-indianersprog-rifbjergs-kroniske-uskyld http://www.litteratursiden.dk/analyser/rifbjerg-klaus-den-kroniske-uskyld

# data[].attributes.body
Hvilke temaer tages frem i romanen?

Jalousi, kærlighed, ungdom, forelskelse, sex, voksenlivet, venskab, illoyal/forrædderi, misundelse, magt, lidenskab, uskyld, begær, ondskab,

# data[].attributes.body
Romanen er fortalt med en jeg-fortæller ud fra Janus' synsvinkel. Det gør, at vi kun hører historien fortalt fra hans perspektiv og fra hans vurderinger.

Romanen er kronologisk fortalt, om end første kapitel er en indledende indre monolog/ tankestrøm, der undersøger relationen mellem Tore og Janus. Denne del af romanen er skrevet som en stream of consciousness

https://da.wikipedia.org/wiki/Bevidsthedsstr%C3%B8m

Handlingen strækker sig over ca. 6-8 år. Fra mellemskolen til et år efter, de er dimitteret.

# data[].attributes.body
Janus er en begavet dreng. Han gør ikke så meget ud af skolen, men slipper alligevel igennem det. Hans evne til at koncentrere sig er svag. ”Da jeg så op fra ’Faust’ opdagede jeg at jeg atter havde siddet og gloet på de samme tyve ord i lang tid.”  Alt hans opmærksomhed er rettet mod Tore og Helle.
Han er ikke jomfru mere, han har været sammen med Inger. Så han er erfaren. Han er tredje hjul af de tre. Tore, Helle og Janus.

Janus er hovedpersonen. der er ikke noget helt specielt over

Han er meget stille. Hans tanker spiller en større del, end det han siger. Det er hans tanker, man får at vide. For det meste er Janus jeg fortælleren. Der er også en altvidende fortæller.

Hvordan er hans forhold til Tore?

Han ser virkelig meget op til Tore, de har meget stærkt venskab. Han føler virkelig godt tilpas når de er sammen og føler lidt at de er de 2 seje drenge, og adskiller sig gevaldigt fra resten af klassen. Han føler at Tore altid vil være et skridt foran, men det har Janus det helt fint med da han godt er klar over at man overhovedet ikke kan leve op til den dreng.

Hvordan adskiller han sig fra Tore?

De adskilles fra hinanden på den måde at Tore er lidt mere lige til, han er sjovere lidt sejere, selvom han ikke gør sig selv til alfahan er resten af klassen

# data[].attributes.body
Beskrevet som supermand, guddommelig, rig, æstetisk (Kunstnerisk, smuk), adonis (Billedskøn). Han er populær og ser godt ud. Omringet af pigerne og folk ser op til ham. Han har en lederstilling, dog bliver han mere moden og stille senere hen efter han møder Helle. Han er uskyldig (Jomfru). Ikke så erfaren, som folk tror.
Tore er en indianer, fordi alle ser ham som en leder der styre det hele og ingen hader ham.. (han har magten)

"Der er ingen fejl ved Tore, alle kan jo lide ham"

"Hvorfor vil hun(Helle) ikke i seng med Tore, det er jo Tore."

# data[].attributes.body
Provokerende samfundsdebattør

Klaus Rifbjerg var virkelig god til at sætte sig ind i unges tanker og væremåder.

Desuden havde han et kæmpe talent for at huske, hvordan det var at vokse op. Det er noget som unge kunne sætte sig ind i den gang og stadig i dag. Man kan sige den er evig aktuel.
Klaus Rifbjerg har ikke kun udgivet bøger, men også manuskripter, film, radio, tv, digte og spil. Derfor kan man kalde ham en kanonforfatter, da han er et multitalent indenfor for det han gør. Det er bl.a. derfor undervisningsministeriet kræver at alle gymnasieelever skal have om forfattere som ham og fx H.C Andersen. Uanset om Rifbjergs værker læses meget eller lidt, vækker de altid opsigt og skaber debat. Hans fortællekunst består meget af leg.
Hvad er en kanonforfatter?

En kanon betyder en rettesnor, og den litterære kanon består netop af en række obligatoriske forfattere. De udvalgte forfattere repræsenterer ikke kun deres tid, men er ifølge udvalget også nogle af de få mere tidløse forfattere, som beskæftiger med grundlæggende spørgsmål og problemstillinger.

Kilder:

http://www.dr.dk/nyheder/indland/en-klassiker-fra-dansktimen-den-kroniske-uskyld-blev-flere-generationers-stemme

http://www.dr.dk/Gymnasium/Dansk/Danske+forfattere/artikler/klaus_rifbjerg.htm

http://www.denstoredanske.dk/Kunst_og_kultur/Litteratur/Dansk_litteratur/Hovedv%C3%A6rker/Den_kroniske_uskyld
http://www.denstoredanske.dk/Kunst_og_kultur/Litteratur/Dansk_litteratur/Efter_1940/Klaus_Rifbjerg http://www.forfatterweb.dk/oversigt/rifbjerg-klaus/print_zrif