# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kan jeg gjøre opptak av forelesning som inneholder andres tekst, bilder, lyd- eller filmklipp og gjøre denne åpent tilgjengelig for studentene på Internett?
NEI, ikke uten samtykke fra rettighetshaver. De lisensavtaler universitetet har inngått, også de som utløser avtalelisens, gir ikke tillatelse til opptak. Opptak av fremvisning av bilder og avspilling av lyd- og filmopptak forutsetter derfor i praksis enten at disse er lisensiert under en åpen lisens eller at det er innhentet annet samtykke fra rettighetshaver
Tilbake til toppen Kan jeg som underviser fritt bruke opptak som er gjort av min undervisning, for eksempel i forbindelse med undervisning ved en annen undervisningsinstitusjon?
NEI. Universitetet har som hovedregel produsentrettigheter til slike opptak. Videre bruk av disse, for eksempel ved en annen institusjon, vil derfor forutsette samtykke fra universitetet.

Utdypning:
En underviser som bidrar på et opptak vil ha opphavsrett til sin egen prestasjon, typisk i form av opphavsrett til forelesingen som tas opp. Etter åvl. § 45 vil imidlertid "tilvirker" av opptaket ha rett til å råde over selve opptaket "ved å fremstille varig eller midlertidig eksemplar av det og å gjøre opptaket tilgjengelig for allmennheten".

Tilvirker av opptak kan være både den som fysisk har gjort opptaket og den som har produsert opptaket gjennom organisering og finansiering, jf. forutsetningsvis

Romakonvensjonen artikkel 3. Dette innebærer at universitetet eller en enhet underordnet universitetet kan anses som produsent etter åvl. § 45.

Bruk av opptaksutstyr som eies eller disponeres av universitetet, i seg selv ikke gjør universitetet til produsent av alle lyd- og filmopptak som frembringes ved hjelp av dette utstyret. I den grad det som produseres er typiske "egen-produksjoner", der den ansatte selv står for opptaket ved å bruke utstyr han har tilgjengelig på kontoret eller bestiller opptak fra IT- avdelingen i et auditorium som er utstyrt for dette, uten at fakultet eller universitet er involvert, må den ansatte selv anses som "tilvirker av slike produksjoner".

Dette stiller seg derimot annerledes der opptaket på en eller annen måte er organisert av universitetet eller en enhet under universitetet. Det klareste tilfellet av slike organisering er mer omfattende produksjoner, for eksempel i form av filmer hvor det gjøres opptak på location etc. Universitetet vil ved slike produk-sjoner typisk også bidra med finansiering ut over bare å stille utstyr til disposisjon, for eksempel til kameracrew, produsent, skuespillere etc. For slike mer omfattende produksjoner, er det ikke tvilsomt at universitetet eller en enhet under universitetet må anses som "tilvirker" etter åvl. § 45.

De fleste produksjoner ved universitetet vil imidlertid være langt mindre omfattende, og vil stort sett bare bestå i at det på fakultets- eller instituttnivå er tatt en beslutning om at gitt undervisning skal tas opp, og at dette blir iverksatt. Den omstendighet at slike produksjoner er produsert ved hjelp av utstyr som disponeres av universitetet og som regel vil skje innenfor rammene av universitetsansattes undervisnings- og forskningsvirksomhet, tilsier imidlertid at det stilles forholdsvis små krav til graden av organisering før universitetet oppnår produsentrettigheter. Dette innebærer at universitetet eller en institusjon under universitetet må anses å inneha produsentrettigheter etter åvl. § 45 til opptak av undervisning og lignende som er gjort med universitetets utstyr etter en beslutning fra universitetet sentralt eller en av universitetets underavdelinger.
Tilbake til toppen Kan jeg forby studentene å gjøre opptak av min forelesning eller annen undervisning?
Ja, men et slikt forbud må begrunnes. For opptak av forelesninger kan en slik begrunnelse bestå i at det er fare for at opptak gjøres tilgjengelig utenfor en privat krets, for eksempel ved at de spres fritt blant studentene eller legges ut for nedlasting på Internett. For opptak av kurs- og seminarundervisning kan et forbud derimot begrunnes i hensynet til studentenes deltakelse i undervisningen.

I utgangspunktet må det være opp til den enkelte underviser å nekte studentene å gjøre opptak dersom vilkårene for dette er til stede. Det er imidlertid mest hensiktsmessig om slike forbud mot opptak treffes på institutt- eller fakultetsnivå.

Utdypning:
Studenters opptak av forelesning, typisk i form av lydopptak, innebærer at det fremstilles et eksemplar av underviserens fremføring, jf. åvl. § 2. Dersom opptaket er til studentens private bruk vil et slikt opptak imidlertid innebære en lovlig privat eksemplarfremstilling etter åvl. § 12. Opphavsrettslig sett er det derfor ingenting i veien for at studentene gjør opptak av forelesning. Slike opptak kan imidlertid bare gjøres til "privat bruk", jf. åvl. § 12 første ledd. Dersom opptaket for eksempel gjøres tilgjengelig for nedlasting på Internett, forutsetter dette derimot samtykke fra underviser, jf. åvl. § 2.

Dersom man skal forby studentene å gjøre opptak av forelesning, og eventuelt nekte studenter som ikke overholder et slikt forbud adgang til forelesningen, krever dette derfor et annet grunnlag enn åndsverkloven. Straffeloven § 145a forbyr å gjøre hemmelige opptak av samtaler man ikke deltar i, forhandlinger på lukkede møter, samt flere andre former for avlytting. En foreesning er imidlertid ikke lukket, så bestemmelsen kan ikke påberopes for å nekte studentene å ta opptak av forelesning.

Selv om det ikke finnes lovhjemmel for å forby studentene å ta opptak av fore-lesninger, kan det likevel stilles spørsmål om et forbud mot opptak kan stilles som et vilkår for å delta på forelesningen. Slike vilkår er ganske vanlige der adgangen til et arrangement er basert på avtale. Konsertbilletter har for eksempel påtrykt avtalevilkår om at "Opptak er forbudt", mens museer har skilt med "Fotografering med blits forbudt". I ytterste konsekvens vil slike vilkår gi anledning til å bortvise personer som ikke oppfyller disse eller til å nekte adgang til personer som har med seg opptaksutstyr og lignende. På tilsvarende måte må universitetet, med grunnlag i sin eierrådighet over forelesningslokalene, kunne legge visse begrensninger knyttet til deltakelse på forelesningen.

I motsetning til private tilstelninger, hvor arrangøren i utgangspunktet selv kan bestemme hvem som skal ha tilgang, er forelesninger ved universitetet imidlertid som hovedregel offentlige, jf. uhl. § 3-8 andre ledd. Dette innebærer at universitetets mulighet til å begrense tilgang til forelesninger må anses å være mer begrenset enn muligheten til å begrense tilgangen til et tilsvarende privat arrange-ment. Denne vurderingen vil ha visse fellestrekk med adgangen til å stille vilkår for begunstigende forvaltningsvedtak. Dersom en lov er taus om adgangen til å stille vilkår, har forvaltningen en sedvanemessig adgang til å stille slike vilkår ut fra en bredere helhetsvurdering, forutsatt at det er saklig sammenheng mellom tillatelsen eller ytelsen og de vilkår som stilles. Tilsvarende begrensninger må anses å ligge på universitetets adgang til å regulere adgangen til forelesninger som etter loven er offentlige med grunnlag i eierrådigheten over forelesningslokalene. Selv om vilkårslæren ikke er direkte anvendelig på spørsmålet om det er anledning til å forby studentene å gjøre opptak av forelesninger, blir det på mange måter en tilsvarende avveining som må foretas.

Universitets- og høyskolelovens § 8s bestemmelse om at forelesninger som hoved-regel skal være "offentlige" tilsier at alle som ønsker det skal få tilgang til fore-lesningen. Dette innebærer imidlertid ikke at det ikke er anledning til å regulere til-hørernes adferd under forelesningen. Tilhørere som lager så mye bråk at det forstyrrer forelesningen i unødig høy grad, må for eksempel kunne bortvises.

Opphavsrettslig sett har underviseren som nevnt ingenting han skulle sagt så lenge opptaket gjøres til privat bruk. Vissheten om at det gjøres opptak, selv om dette bare er til studentenes private bruk, kunne gjøre at underviseren tilpasser forelesningen deretter. Dette forsterkes dersom opptaket også gjøres tilgjengelig utenfor en privat krets, noe som også vil innebære et opphavsrettsinngrep overfor underviseren. Dersom det er holdepunkter for at opptak av forelesning gjøres tilgjengelig utenfor en privat krets, for eksempel ved at de spres fritt blant studentene eller legges ut for nedlasting på Internett, tilsier dette derfor at slike opptak kan forbys. Slike holdepunkter kan for eksempel bestå i tidligere erfaring med dette fra samme institutt- eller fakultet.

I kursundervisning, som i større grad er lagt opp til at studentene skal delta aktivt i undervisningen, vil vissheten om at andre studenter gjør opptak som kan tilgjengeliggjøres kunne gjøre andre studenter mindre tilbøyelige til å bidra aktivt til undervisningen. Tatt i betraktning at slik kursundervisning i stor grad er bygget opp rundt studentenes bidrag, vil dette, i den grad slike opptak påvirker under-visningen, være et tungtveiende hensyn for å forby studentene å gjøre opptak av slik kursundervisning. Dersom det er holdepunkter for at muligheten til å ta opptak påvirker studentenes deltakelse i undervisningen, vil dette derfor gi grunnlag for å nekte studentene å gjøre opptak.

På den annen side tilsier hensynet til studentene at opptak skal være tillatt. Utviklingen av muligheten for å gjøre opptak av kurs og forelesninger og den omstendighet at studentene i stor grad gjør dette, tilsier at studentene i noen grad også har en berettiget forventning om at det skal være anledning til gjøre slike opptak. Hensynet til studentenes behov for å gjøre opptak kan imidlertid ikke anses å være mer tungtveiende enn hensynet til å forhindre tilgjengeliggjøring av opptak av forelesning og hensynet til andre studenters deltakelse i kurs-undervisning. Dette behovet kan også avhjelpes ved at universitetet gjør opptak av forelesingene og gjør disse tilgjengelig for studentene.

I utgangspunktet må det være opp til den enkelte underviser å nekte studentene å gjøre opptak av undervisningen dersom vilkårene for dette er til stede. I den grad omstendighetene som begrunner et slikt forbud er mer omfattende; det er for eksempel kjent at studentene jevnlig gjør opptak av forelesninger tilgjengelig på Internett, vil det imidlertid være mer ryddig om et forbud mot opptak treffes på institutt- eller fakultetsnivå.
Tilbake til toppen

# data[].attributes.attachment_link.description
Kan jeg gjøre opptak av forelesning som inneholder andres tekst, bilder, lyd- eller filmklipp og gjøre denne åpent tilgjengelig for studentene på Internett? NEI, ikke uten samtykke fra rettighetshaver. De lisensavtaler universitetet har inngått, også de som utløser avtalelisens, gir ikke tillatelse til opptak.

# data[].attributes.body
Er nå personopplysning....altså hvordan/hvor/når du beveger deg.

# data[].attributes.body
Er nå personopplysning...altså bilder av ditt ansikt.

# data[].attributes.attachment_link.title
Dynamiske IP-adresser skal regnes som personopplysninger

# data[].attributes.attachment_link.description
EU-domstolen har avgjort at dynamiske IP-adresser i gitte tilfeller skal regnes som personopplysninger.

# data[].attributes.headline
Bedrifter får større ansvar for personvern

# data[].attributes.subject
Bedrifter får større ansvar for personvern

# data[].attributes.body
Virksomheter får utvidet sin plikt til å selv vurdere personvernkonsekvenser ved behandling av personopplysninger.

# data[].attributes.body
Antar at bøtenivået vil legges opp mot ca. 10 millioner når
tilsynsmyndigheten går opp lovpraksisen i Norge.

# data[].attributes.body
72 timers varsel ved sikkerhetsbrudd – Hvis det oppstår et sikkerhetsbrudd, skal berørte (du og meg) og ansvarlige institusjoner varsles.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
GDPR-sjekkliste

Hva din bedrift må ha kontroll på før 1. juli i Norge (25. mai i EU)!

"Forordningen fører med seg fire nye rettigheter for EU-borgere - og nordmenn: Rettigheten til å få behandlingen begrenset, retten til dataportabilitet, retten til å motsette seg en behandling, og rettigheter til å motsette deg profilering og automatiserte avgjørelser." (Datatilsynet 18.02.2016).

Før personvernloven trer i kraft må alle bedrifter ha gjort følgende:

1. Alle skal ha en tilgjengelig og forståelig personvernerklæring på sitt nettsted.
Denne skal inneholde informasjon om hvordan din virksomhet behandler personopplysninger, samt til hvilket formål. Hva ber du om, hvorfor ber du om det og hva skal det du ber om brukes til?

2. Kunders personopplysninger kan ikke brukes til nye uforenlige formål.
Dersom du ønsker å behandle personopplysninger til andre formål enn det først var ment for, må nytt samtykke innhentes.

3. Sørget for at alle systemer har personvern som standardinnstilling.
Gjør forsøk på kundereiser og sikre god informasjonsflyt og sikkerhet i alle stegene kunden foretar seg.

4. Sørget for at databehandleren har gode rutiner og leverer trygge og brukervennlige løsninger.
Databehandlere er virksomheter som behandler personopplysninger som en tredjepart. Ofte er det snakk om leverandører av IT-tjenester.

5. Flytting av persondata må skje i sikre prosesser.
Glem oppbevaring av personopplysninger i regneark, eller å laste opp fullstendige kundelister til for eksempel Facebook.

6. Foretatt en Data Protection Impact Assessment (DPIA) som er en risikovurdering av personvernkonsekvenser.
Hva gjøres dersom kundeopplysninger kommer på avveie?

7. Utpeke en person som er personvernombud i bedriften, med ansvaret for at alle prosessene er sikre og blir fulgt.
Dersom det skjer et avvik bør man ha en som analyserer, melder fra til Datatilsynet og berørte, samt sørger for å bidra i opprydningen.

8. Dokumentert at det sørges for informasjonssikkerhet i alle prosesser.
Intern opplæring, klare ansvarsområder, rutinebeskrivelser, databehandleravtale med tjenesteleverandør, og en behandlingsansvarlig.

Les mer om GDPR her
Ikke klar?

Ta kontakt så hjelper vi gjerne!

# data[].attributes.attachment_link.description
Hva din bedrift må ha kontroll på før 1. juli i Norge (25. mai i EU)! "Forordningen fører med seg fire nye rettigheter for EU-borgere - og nordmenn: Rettigheten til å få behandlingen begrenset, retten til dataportabilitet, retten til å motsette seg en behandling, og rettigheter til å motsette deg profilering og automatiserte avgjørelser."

# data[].attributes.body
Nå: alle må ha et forhold til sikkerhet og jus

# data[].attributes.body
Du skal få informasjon om registrering og behandling av dine personopplysninger. Dette skal gis på en klar og tydelig måte i en personvernerklæring.

# data[].attributes.headline
Opplysninger skal ikke brukes til nye, uforenlige formål

# data[].attributes.subject
Opplysninger skal ikke brukes til nye, uforenlige formål

# data[].attributes.body
Personopplysninger skal kun behandles der det finnes et tydelig spesifisert formål. Dersom man ønsker å behandle personopplysninger til andre formål enn de var innhentet for, må man forsikre seg om at det nye formålet er forenlig med det gamle.

# data[].attributes.body
1.Rettigheten til å få behandlingen begrenset.
2.Retten til dataportabilitet: Muligheten til å flytte data (innhold) mellom forskjellige systemer og tjenester.
3.Retten til å motsette seg en behandling, og  og automatiserte avgjørelser. Du får også rett til å klage på automatiserte avgjørelser som tas på bakgrunn av en profil som er utarbeidet om deg.
4.Å motsette deg profilering: Analysering av personopplysninger for å avdekke adferd, preferanser, evner eller behov. (Gjelder offentlige og markedsføring)

# data[].attributes.body
Behandlingsansvarlige som er registrert utenfor EU, men som tilbyr varer og tjenester til EU-borgere, vil bli omfattet av det nye regelverket. Det er de ikke i dag. Det gjelder for eksempel nettbutikker som ikke er etablert i Europa, men som selger varer over nett, og kanskje tilbyr frakt til europeiske land og betaling i norske kroner.

# data[].attributes.headline
Innsigelsesrett og rett til begrenset behandling

# data[].attributes.subject
Innsigelsesrett og rett til begrenset behandling

# data[].attributes.body
Hvis du mener at en virksomhet ikke har lov til å behandle opplysninger om deg, eller opplysningene er utrolig belastende, må virksomheten ta en pause i å bruke opplysningene dine helt til det er avklart om de likevel har lov eller ikke.

# data[].attributes.body
Eller; retten til å be en virksomhet til å overføre dine personopplysninger til en annen.

Mange kaller dette den nye "forbrukerrettigheten". Det er fordi du som kunde ett sted kan be om at dine kundeopplysninger overføres til et annet selskap du vil bli kunde hos.

MEN – dette er heller ikke en automatisk rett. Det er kun når du har samtykket til at noen kan bruke dine opplysninger, eller det er basert på en avtale med deg, og at det er en automatisk behandling, at du kan be om en slik overførsel.

# data[].attributes.attachment_link.description
Personopplysninger skal kun behandles der det finnes et tydelig spesifisert formål. Dersom man ønsker å behandle personopplysninger til andre formål enn de var innhentet for, må man forsikre seg om at det nye formålet er forenlig med det gamle.

# data[].attributes.attachment_link.description
Det er mye snakk om personvern og GDPR for tiden, men hva betyr det egentlig og hva innebærer det for din bedrift? Vi gir deg kunnskapen og verktøyene du trenger.

# data[].attributes.headline
Professor Torvund om opptak av undervisning

# data[].attributes.subject
Professor Torvund om opptak av undervisning

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
[Bilde på toppen: Foto Johan Roed, .] Dette er et spørsmål jeg får ganske ofte: Kan vi som forelesere nekte studenter (eller andre) å gjøre opptak av våre forelesninger? Jeg har tidligere skrevet om tilgjengeliggjøring av forelesninger ved podcast m.m., men da uten å gå inn på de juridiske problemstillingene.

Dette er ikke først og fremst et opphavsrettsspørsmål. Et opptak av en fremføring vil innebære at man fremstiller et eksemplar av det som fremføres, f.eks. en forelesning. Men dersom studenter gjør opptak til eget bruk, vil det være en eksemplarfremstilling til privat bruk, som er tillatt i medhold av åndsverksloven § 12. Det er de samme reglene som gjelder både for lydopptak og videoopptak.

Om noen skulle mene at foreleserens fremføring er slik at foreleseren må regnes som utøvende kunstner, så gjelder § 12 også for utøvende kunstneres prestasjoner, se åndsverklovens § 42 siste ledd. Men om studentene publiserer slike opptak, f.eks. å legge dem ut på YouTube eller gjøre dem tilgjengelig via "fildelingstjenester", da vil det være en klar opphavsrettskrenkelse.

Straffeloven § 145a forbyr å gjøre hemmelige opptak av samtaler man selv ikke deltar i og en del annen form for avlytting. Men en forelesning er ikke lukket eller hemmelig, så denne bestemmelsen er ikke anvendelig her.

Personopplysningsloven kan få anvendelse på opptak av telefonsamtaler og andre opptak, se Datatilsynets veileder Lydopptak og personopplysningsloven. Men personopplysningsloven gjelder ikke for rent privat virksomhet, så den kommer heller ikke til anvendelse.

Konklusjonen blir så langt at vi ikke har noen lovhjemmel for å nekte opptak til privat bruk av det som fremføres offentlig.

I praksis møter vi ofte tilsvarende regulert gjennom avtaler. Går vi på en konsert, må vi akseptere at det er et vilkår for å komme inn på konserten at det ikke gjøres opptak, at det ikke tas bilder på museer, osv. På et privat arrangement kan man gjøre det samme, og si at det ikke er tillatt å gjøre opptak av f.eks. et foredrag. Hvis noen gjør opptak vil de da kunne kastes ut, foredragsholderen kan avbryte foredraget og ikke fortsette før opptaker er slått av, osv.

Spørsmålet er så om vi kan gjøre dette ved forelesninger ved offentlige universitet og høgskoler. Universitets- og høgskoleloven § 3-8 annet ledd sier:

"Forelesninger er som hovedregel offentlige. Når forelesningenes art tilsier det, eller det er fastsatt egenbetaling for det aktuelle fag eller studium, kan styret likevel bestemme at visse forelesninger bare skal være for institusjonens studenter eller visse grupper av studenter."

Når utgangspunktet er at forelesninger er offentlige, kan man da sette vilkår om at man bare har adgang dersom man ikke gjøre opptak? Og i forlengelsen av dette om vi kan nekte studenter adgang til forelesninger dersom dette ikke respekteres. Nærmere et svar enn dette, klarer jeg ikke å komme:

Om vi kan stille vilkår om at studenter ikke gjør opptak, og nekte dem adgang dersom dette ikke respekteres, har jeg ikke noe svar på.

# data[].attributes.attachment_link.title
Kan vi nekte studenter og andre å gjøre opptak av forelesninger?

# data[].attributes.attachment_link.description
Bilde på toppen: Foto Johan Roed, CC BY-NC-SA 2.0.] Dette er et spørsmål jeg får ganske ofte: Kan vi som forelesere nekte studenter (eller andre) å gjøre opptak av våre forelesninger?

# data[].attributes.attachment_link.title
Rutine for lyd-/videoopptak med kommentarer - Universitetet i Oslo

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kan jeg gjøre opptak av forelesning som inneholder andres tekst, bilder, lyd- eller filmklipp og gjøre denne åpent tilgjengelig for studentene på Internett?
NEI, ikke uten samtykke fra rettighetshaver. De lisensavtaler universitetet har inngått, også de som utløser avtalelisens, gir ikke tillatelse til opptak. Opptak av fremvisning av bilder og avspilling av lyd- og filmopptak forutsetter derfor i praksis enten at disse er lisensiert under en åpen lisens eller at det er innhentet annet samtykke fra rettighetshaver
Tilbake til toppen Kan jeg som underviser fritt bruke opptak som er gjort av min undervisning, for eksempel i forbindelse med undervisning ved en annen undervisningsinstitusjon?
NEI. Universitetet har som hovedregel produsentrettigheter til slike opptak. Videre bruk av disse, for eksempel ved en annen institusjon, vil derfor forutsette samtykke fra universitetet.

Utdypning:
En underviser som bidrar på et opptak vil ha opphavsrett til sin egen prestasjon, typisk i form av opphavsrett til forelesingen som tas opp. Etter åvl. § 45 vil imidlertid "tilvirker" av opptaket ha rett til å råde over selve opptaket "ved å fremstille varig eller midlertidig eksemplar av det og å gjøre opptaket tilgjengelig for allmennheten".

Tilvirker av opptak kan være både den som fysisk har gjort opptaket og den som har produsert opptaket gjennom organisering og finansiering, jf. forutsetningsvis

Romakonvensjonen artikkel 3. Dette innebærer at universitetet eller en enhet underordnet universitetet kan anses som produsent etter åvl. § 45.

Bruk av opptaksutstyr som eies eller disponeres av universitetet, i seg selv ikke gjør universitetet til produsent av alle lyd- og filmopptak som frembringes ved hjelp av dette utstyret. I den grad det som produseres er typiske "egen-produksjoner", der den ansatte selv står for opptaket ved å bruke utstyr han har tilgjengelig på kontoret eller bestiller opptak fra IT- avdelingen i et auditorium som er utstyrt for dette, uten at fakultet eller universitet er involvert, må den ansatte selv anses som "tilvirker av slike produksjoner".

Dette stiller seg derimot annerledes der opptaket på en eller annen måte er organisert av universitetet eller en enhet under universitetet. Det klareste tilfellet av slike organisering er mer omfattende produksjoner, for eksempel i form av filmer hvor det gjøres opptak på location etc. Universitetet vil ved slike produk-sjoner typisk også bidra med finansiering ut over bare å stille utstyr til disposisjon, for eksempel til kameracrew, produsent, skuespillere etc. For slike mer omfattende produksjoner, er det ikke tvilsomt at universitetet eller en enhet under universitetet må anses som "tilvirker" etter åvl. § 45.

De fleste produksjoner ved universitetet vil imidlertid være langt mindre omfattende, og vil stort sett bare bestå i at det på fakultets- eller instituttnivå er tatt en beslutning om at gitt undervisning skal tas opp, og at dette blir iverksatt. Den omstendighet at slike produksjoner er produsert ved hjelp av utstyr som disponeres av universitetet og som regel vil skje innenfor rammene av universitetsansattes undervisnings- og forskningsvirksomhet, tilsier imidlertid at det stilles forholdsvis små krav til graden av organisering før universitetet oppnår produsentrettigheter. Dette innebærer at universitetet eller en institusjon under universitetet må anses å inneha produsentrettigheter etter åvl. § 45 til opptak av undervisning og lignende som er gjort med universitetets utstyr etter en beslutning fra universitetet sentralt eller en av universitetets underavdelinger.
Tilbake til toppen Kan jeg forby studentene å gjøre opptak av min forelesning eller annen undervisning?
Ja, men et slikt forbud må begrunnes. For opptak av forelesninger kan en slik begrunnelse bestå i at det er fare for at opptak gjøres tilgjengelig utenfor en privat krets, for eksempel ved at de spres fritt blant studentene eller legges ut for nedlasting på Internett. For opptak av kurs- og seminarundervisning kan et forbud derimot begrunnes i hensynet til studentenes deltakelse i undervisningen.

I utgangspunktet må det være opp til den enkelte underviser å nekte studentene å gjøre opptak dersom vilkårene for dette er til stede. Det er imidlertid mest hensiktsmessig om slike forbud mot opptak treffes på institutt- eller fakultetsnivå.

Utdypning:
Studenters opptak av forelesning, typisk i form av lydopptak, innebærer at det fremstilles et eksemplar av underviserens fremføring, jf. åvl. § 2. Dersom opptaket er til studentens private bruk vil et slikt opptak imidlertid innebære en lovlig privat eksemplarfremstilling etter åvl. § 12. Opphavsrettslig sett er det derfor ingenting i veien for at studentene gjør opptak av forelesning. Slike opptak kan imidlertid bare gjøres til "privat bruk", jf. åvl. § 12 første ledd. Dersom opptaket for eksempel gjøres tilgjengelig for nedlasting på Internett, forutsetter dette derimot samtykke fra underviser, jf. åvl. § 2.

Dersom man skal forby studentene å gjøre opptak av forelesning, og eventuelt nekte studenter som ikke overholder et slikt forbud adgang til forelesningen, krever dette derfor et annet grunnlag enn åndsverkloven. Straffeloven § 145a forbyr å gjøre hemmelige opptak av samtaler man ikke deltar i, forhandlinger på lukkede møter, samt flere andre former for avlytting. En foreesning er imidlertid ikke lukket, så bestemmelsen kan ikke påberopes for å nekte studentene å ta opptak av forelesning.

Selv om det ikke finnes lovhjemmel for å forby studentene å ta opptak av fore-lesninger, kan det likevel stilles spørsmål om et forbud mot opptak kan stilles som et vilkår for å delta på forelesningen. Slike vilkår er ganske vanlige der adgangen til et arrangement er basert på avtale. Konsertbilletter har for eksempel påtrykt avtalevilkår om at "Opptak er forbudt", mens museer har skilt med "Fotografering med blits forbudt". I ytterste konsekvens vil slike vilkår gi anledning til å bortvise personer som ikke oppfyller disse eller til å nekte adgang til personer som har med seg opptaksutstyr og lignende. På tilsvarende måte må universitetet, med grunnlag i sin eierrådighet over forelesningslokalene, kunne legge visse begrensninger knyttet til deltakelse på forelesningen.

I motsetning til private tilstelninger, hvor arrangøren i utgangspunktet selv kan bestemme hvem som skal ha tilgang, er forelesninger ved universitetet imidlertid som hovedregel offentlige, jf. uhl. § 3-8 andre ledd. Dette innebærer at universitetets mulighet til å begrense tilgang til forelesninger må anses å være mer begrenset enn muligheten til å begrense tilgangen til et tilsvarende privat arrange-ment. Denne vurderingen vil ha visse fellestrekk med adgangen til å stille vilkår for begunstigende forvaltningsvedtak. Dersom en lov er taus om adgangen til å stille vilkår, har forvaltningen en sedvanemessig adgang til å stille slike vilkår ut fra en bredere helhetsvurdering, forutsatt at det er saklig sammenheng mellom tillatelsen eller ytelsen og de vilkår som stilles. Tilsvarende begrensninger må anses å ligge på universitetets adgang til å regulere adgangen til forelesninger som etter loven er offentlige med grunnlag i eierrådigheten over forelesningslokalene. Selv om vilkårslæren ikke er direkte anvendelig på spørsmålet om det er anledning til å forby studentene å gjøre opptak av forelesninger, blir det på mange måter en tilsvarende avveining som må foretas.

Universitets- og høyskolelovens § 8s bestemmelse om at forelesninger som hoved-regel skal være "offentlige" tilsier at alle som ønsker det skal få tilgang til fore-lesningen. Dette innebærer imidlertid ikke at det ikke er anledning til å regulere til-hørernes adferd under forelesningen. Tilhørere som lager så mye bråk at det forstyrrer forelesningen i unødig høy grad, må for eksempel kunne bortvises.

Opphavsrettslig sett har underviseren som nevnt ingenting han skulle sagt så lenge opptaket gjøres til privat bruk. Vissheten om at det gjøres opptak, selv om dette bare er til studentenes private bruk, kunne gjøre at underviseren tilpasser forelesningen deretter. Dette forsterkes dersom opptaket også gjøres tilgjengelig utenfor en privat krets, noe som også vil innebære et opphavsrettsinngrep overfor underviseren. Dersom det er holdepunkter for at opptak av forelesning gjøres tilgjengelig utenfor en privat krets, for eksempel ved at de spres fritt blant studentene eller legges ut for nedlasting på Internett, tilsier dette derfor at slike opptak kan forbys. Slike holdepunkter kan for eksempel bestå i tidligere erfaring med dette fra samme institutt- eller fakultet.

I kursundervisning, som i større grad er lagt opp til at studentene skal delta aktivt i undervisningen, vil vissheten om at andre studenter gjør opptak som kan tilgjengeliggjøres kunne gjøre andre studenter mindre tilbøyelige til å bidra aktivt til undervisningen. Tatt i betraktning at slik kursundervisning i stor grad er bygget opp rundt studentenes bidrag, vil dette, i den grad slike opptak påvirker under-visningen, være et tungtveiende hensyn for å forby studentene å gjøre opptak av slik kursundervisning. Dersom det er holdepunkter for at muligheten til å ta opptak påvirker studentenes deltakelse i undervisningen, vil dette derfor gi grunnlag for å nekte studentene å gjøre opptak.

På den annen side tilsier hensynet til studentene at opptak skal være tillatt. Utviklingen av muligheten for å gjøre opptak av kurs og forelesninger og den omstendighet at studentene i stor grad gjør dette, tilsier at studentene i noen grad også har en berettiget forventning om at det skal være anledning til gjøre slike opptak. Hensynet til studentenes behov for å gjøre opptak kan imidlertid ikke anses å være mer tungtveiende enn hensynet til å forhindre tilgjengeliggjøring av opptak av forelesning og hensynet til andre studenters deltakelse i kurs-undervisning. Dette behovet kan også avhjelpes ved at universitetet gjør opptak av forelesingene og gjør disse tilgjengelig for studentene.

I utgangspunktet må det være opp til den enkelte underviser å nekte studentene å gjøre opptak av undervisningen dersom vilkårene for dette er til stede. I den grad omstendighetene som begrunner et slikt forbud er mer omfattende; det er for eksempel kjent at studentene jevnlig gjør opptak av forelesninger tilgjengelig på Internett, vil det imidlertid være mer ryddig om et forbud mot opptak treffes på institutt- eller fakultetsnivå.
Tilbake til toppen

# data[].attributes.attachment_link.description
Kan jeg gjøre opptak av forelesning som inneholder andres tekst, bilder, lyd- eller filmklipp og gjøre denne åpent tilgjengelig for studentene på Internett? NEI, ikke uten samtykke fra rettighetshaver. De lisensavtaler universitetet har inngått, også de som utløser avtalelisens, gir ikke tillatelse til opptak.

# data[].attributes.body
Denne retten er heller ikke ny. Opplysninger om deg skal uansett være korrekte, så egentlig burde det ikke være nødvendig å be om at opplysninger skal rettes. Skulle du oppdage noe feil når du ber om innsyn, eller det er forhold på din side som har endret seg, så kan du ta kontakt og be dem rette det. For hvilken nytte har uriktige opplysninger? Oftest ingen.

# data[].attributes.body
Retten til innsyn har du også i dag. Den gir deg muligheten til å kontakte virksomheter, enten stalige eller private, og be dem vise hvilke opplysninger de sitter på om deg.

# data[].attributes.body
Både dagens lov og GDPR sier at personopplysninger som du ikke har lov til å sitte på, eller personopplysninger som ikke tjener et spesielt formål, men er lagret fordi "de er så greie å ha", skal slettes. Du kan både nå og med GDPR be virksomheter gi deg informasjon om hva de sitter på og be dem slette det. Det betyr likevel ikke at det automatisk må bli slettet. De kan nekte sletting hvis de viser til lovhjemler som sier at de likevel kan beholde informasjonen.

Stå uansett på ditt og be dem vise nøyaktig hvor i loven det står at de kan sitte på det. Kan de ikke det, så skal de slette. Det er ikke godt nok med en løs forklaring.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
UiO tillater filming og fotografering på universitetets eiendom. Hvordan dette organiseres praktisk, kommer an på hvilke type produksjon det gjelder.

Nyheter

Kontakt pressevakttelefonen 930 77 006 (kun talebeskjeder, ikke SMS).

Intervjuer

Avtal med pressekontakter ved de ulike fakultetene eller direkte med den som skal intervjues.

Trådløst utstyr

Trådløse mikrofoner slår lett inn på UiOs teknisk anlegg. Alle som gjør opptak ved UiO må derfor bruke mikrofon med kabel. Dette gjelder også opptak utendørs. Ta kontakt med av-teknisk@usit.uio.no ved behov og spørsmål.

Reklame

Universitetet har et generelt forbud mot kommersiell aktivitet på universitetets område. Det gis normalt ikke tillatelse til filming og foto for reklame på våre arealer, innendørs eller utendørs. Det kan søkes om unntak, for eksempel når det dreier seg om reklame for et veldedig eller ideelt formål.

Andre produksjoner

Det må søkes om tillatelse til å filme/fotografere minimum én uke i forkant. Dette er fordi Eiendomsavdelingen skal godkjenne produksjonen og ha tid til praktisk tilrettelegging.

Om søknaden innvilges, avhenger av hvilke arealer som skal brukes, om undervisningsplanen etterlater nok tid til produksjonen og om det teknisk lar seg gjennomføre. Eiendomsavdelingen avgjør om formålet er akseptabelt og vurderer belastningen for UiOs virksomhet for øvrig.

Vær oppmerksom på at filming under forelesninger også krever tillatelse fra foreleser og informasjon til publikum i forkant.

Dersom tredjepersoner er identifiserbare, må fotograf eller filmprodusent innhente samtykke. Bruk samtykkeerklæring (pdf).

Søknad

Søknaden skal inneholde følgende punkter og sendes til arrangementer@admin.uio.no:

Navn på firma og person som er ansvarlig for produksjonen

Type produksjon (drama, dokumentar, underholdning og lignende)

Hva som skal filmes. Beskriv gjerne hvorfor produksjonen skal finne sted nettopp ved UiO.

Antall personer med i produksjonen og spesielle tekniske behov (strøm, rigging av utstyr, etc)

Hvilket areal/bygning som ønskes brukt

Dato og klokkeslett og totalt antall timer for rigging og opptak

Fullstendig fakturaadresse

Befaring

Eiendomsavdelingen kan være behjelpelig med å finne passende lokaler og eventuell befaring i forkant av produksjonen. Befaring er ikke ensbetydende med at tillatelsen innvilges.

Økonomisk ansvar

Ved produksjoner innendørs gjelder priser for leie av møte- og undervisningsrom ved UiO.

Vanlige aktsomhetsregler i forhold til tredjeperson må ivaretas. De som filmer eller fotograferer i UiOs arealer har ansvar for å dekke skader som tilstøter UiOs eiendom eller personer.

UiO eier og forvalter kunst i mange bygninger, og er forpliktet til å bevare sine samlinger for kommende generasjoner. Fotografering og filmopptak kan føre til påkjenninger for bygningsmasse, gjenstander og interiører, og aktsomhet må vises. Det kreves full erstatning fra leietaker ved eventuelle skader.

Eiendomsavdelingen kan stanse opptak ved brudd på forskrifter og inngåtte avtaler.

Leietaker forplikter seg til å overholde følgende forskrifter

Vedrørende lokaler og interiør:

Bygninger og gjenstander skal ikke utsettes for bruk eller håndtering som kan resultere i skade.

I utgangspunktet disponeres lokalene slik de er.

Besiktigelse og avtale om endring må gjøres på forhånd.

Avtalt flytting av møbler og gjenstander gjøres av driftspersonale på forhånd og/eller av produksjonsansvarlig på opptaksdagen.

All form for rengjøring skal kun utføres av Eiendomsavdelingen, og ekstraordinært renhold belastes produksjonsansvarlig.

Servering av mat og drikke/bespisning er ikke tillatt.

Ved større produksjoner må kjøreplan for hver dag leveres på forhånd, og den skal omfatte følgende: dagens aktiviteter, antall deltagende personer, produksjonsutstyr og rigging, bruk av rekvisitter.

Fotografering og filming kan komme i konflikt med copyright knyttet til kunstverk. Produksjonsansvarlig plikter å søke BONO om reproduksjonstillatelse av opphavsrettslig beskyttede kunstverk.

Vakthold:

Ved større filmopptak og innendørs fotografering vurderer Eiendomsavdelingen om vekter må være til stede. Kostnad for vekter dekkes av produksjonsansvarlig.

Frist for avbestilling av vekter er 3 virkedager. De ansvarlige for produksjonen vil bli belastet for vekterbestillingen dersom fristen ikke overholdes.

Brannsikkerhet:

Arrangør/ produksjonsansvarlig plikter å gjøre seg kjent med UiOs branninstruks, og påse at tilstedeværende under produksjonen er kjent med denne.

Praktiske detaljer:

Nøkler utleveres ikke til leietaker

Parkering og oppstilling av biler og utstyr tillates kun på anvist plass, og i begrenset omfang

Garderobe og oppholdsrom er kun på anvist sted

# data[].attributes.attachment_link.title
Filming og fotografering på UiO - Universitetet i Oslo

# data[].attributes.attachment_link.description
UiO tillater filming og fotografering på universitetets eiendom. Hvordan dette organiseres praktisk, kommer an på hvilke type produksjon det gjelder. Kontakt pressevakttelefonen 930 77 006 (kun talebeskjeder, ikke SMS). Avtal med pressekontakter ved de ulike fakultetene eller direkte med den som skal intervjues. Trådløse mikrofoner slår lett inn på UiOs teknisk anlegg.

# data[].attributes.attachment_link.title
Hva betyr de nye personvernreglene for din virksomhet?

# data[].attributes.attachment_link.description
EUs forordning for personvern, The General Data Protection Regulation (GDPR), blir norsk lov i 2018. Det betyr at vi får nye regler for personvern i Norge. Det nye regelverket gir virksomheter nye plikter og enkeltpersoner nye ...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hvis du gjennom din stilling er utpekt som system- eller tjenesteier medfølger dette ansvaret at personvernet er ivaretatt i systemet eller tjenesten din. Her gir vi informasjon om hva ansvaret innebærer og hva du må tenke på i de ulike stegene, fra innkjøp/utvikling til avvikling av systemet eller tjenesten.

Fagdirektørene sentralt og fakultetsdirektørene er utpekt som eiere av systemer og tjenester innenfor sine respektive ansvarsområder. System- og tjenesteeier er blant annet ansvarlig for spesifikasjon av funksjons- og kvalitetskrav til utvikling og drift av systemet. I dette inngår også ansvaret for enkelte personvernoppgaverved behandling av personopplysninger i sine systemer eller tjenester.

Strategisk koordineringsgruppe for administrative IT-systemer (SKAIT) har utarbeidet en sjekkliste for administrative IT-system- og tjenester hvor også krav til behandling av personopplysninger fremgår. Se eksempelvis hvordan dette fremstår i praksis for analyseverktøyet Kuben.

Hvilket ansvar for personvernet har system- og tjenesteeiere (fagdirektører og fakultetsdirektører)?

System- og tjenesteeiernes (fagdirektører og fakultetsdirektører) ansvar for personvernet ved behandling av personopplysninger omfatter følgende oppgaver:

Ved innkjøp/utvikling av systemet eller tjenesten

beskrive og dokumentere hva personopplysningene som behandles i systemet eller tjenesten skal brukes til: hva er formålet/hensikten med systemet eller tjenesten?

beskrive og ha oversikt over hvilke typer personopplysninger som skal behandles i systemet eller tjenesten

beskrive hvilken lovlig grunn UiO har til å behandle personopplysninger i systemet eller tjenesten

beskrive kravene til nødvendig beskyttelse av personopplysningene som skal behandles i systemet eller tjenesten for å sikre at systemet eller tjenesten har tilstrekkelig teknologi og mekanismer for å oppfylle kravene.

Før bruken av systemet eller tjenesten starter

Mens systemet eller tjenesten er i bruk

kontrollere at personopplysningene som behandles i systemet eller tjenesten ikke brukes til helt andre formål enn hva som er planlagt uten at behandlingsgrunnlaget dekker dette, herunder samtykke eller lovhjemmel. (lenke til behandlingsgrunnlag)

kontrollere at personopplysningene som behandles i systemet eller tjenesten har tilfredsstillende kvalitet, det vil si at opplysningene er tilstrekkelige og relevante, korrekte og oppdaterte

kontrollere at det ikke registreres overskuddsinformasjon i systemet eller tjenesten (personopplysninger som ikke er nødvendige for å ivareta formålet/hensikten med systemet eller tjenesten)

slette eller anonymisere overskuddsinformasjon som likevel er blitt registrert i systemet eller tjenesten

besvare henvendelser fra og ivareta rettighetene til den som personopplysningene gjelder

foreta jevnlige risikovurderinger av informasjonssikkerheten til personopplysningene som behandles i systemet eller tjenesten

iverksette tiltak som sørger for at informasjonssikkerheten til personopplysningene som behandles i systemet eller tjenesten er tilfredsstillende

jevnlig kontrollere at eventuelle databehandlere overholder vilkårene i inngåtte databehandleravtaler.

melde inn avvik som oppstår ved behandling av personopplysninger i systemet eller tjenesten.

melde inn vesentlige endringer i bruken av systemet eller tjenesten til personvernombudet ved UiO

bistå ved årlig internkontroll (revisjon) og stedlige kontroller gjennomført av ansatte i IT-direktørens stab. Se veiledning for gjennomføring av årlig internkontroll.

Ved avvikling av systemet eller tjenesten

avgjøre hvilke personopplysninger som skal slettes, eventuelt anonymiseres, og hvilke som skal arkiveres

sørge for at alle personopplysninger som ikke skal arkiveres blir forsvarlig slettet eller anonymisert

sørge for at personopplysninger som skal tas vare på blir arkivert

Ta kontakt hvis du har spørsmål.
Fant du det du lette etter?

NB!
UiOs interne regler for behandling av personopplysninger vil bli revidert i henhold til nytt personvernregelverk i løpet av sommeren 2018. Spørsmål kan rettes til kontaktpunktene for personvern ved UiO.
Sjekkliste

# data[].attributes.attachment_link.title
Jeg er systemeier - For ansatte - Universitetet i Oslo

# data[].attributes.attachment_link.description
Hvis du gjennom din stilling er utpekt som system- eller tjenesteier medfølger dette ansvaret at personvernet er ivaretatt i systemet eller tjenesten din. Her gir vi informasjon om hva ansvaret innebærer og hva du må tenke på i de ulike stegene, fra innkjøp/utvikling til avvikling av systemet eller tjenesten.

# data[].attributes.body
http://www.uio.no/for-ansatte/arbeidsstotte/personvern/gdpr/aktuelt/dine-retter.html

# data[].attributes.attachment_link.description
Etter at en videoleveranse fra NTNU Multimediesenteret (MMS) har funnet sted, plikter MMS redigere, publisere og tilgjengeliggjøre opptakene. Dette reguleres av den skriftlige avtalen som er gjort. Bestilleren kan reservere seg mot at MMS tilgjengeliggjør opptak på Internett eller på andre åpne medier.

# data[].attributes.body
http://www.uio.no/for-ansatte/arbeidsstotte/personvern/gdpr/aktuelt/dine-retter.html