# data[].attributes.body
Es juga de 5 en 5 en la platja i de 7 en 7 en gespa

# data[].attributes.body
1- El camp -- Té una forma rectangular, amb dues zones d'anotació a cada extrem, el tamany d'un camp oficial és de 64 mts. de llarg per 37 d'amplada, amb demarcacions de 18 mts. x 37 mts. anomenades zones de gol.

2- Inici del joc -- Cada punt s'inicia amb els dos equips alineats a la zona de gol respectiva. L'equip defensiu comença llençant el disc cap a l'equip atacant. Aquest, en rebre el disc, comença els passes cap a la zona de gol contraria.

3- Anotació -- S'obté un punt cada vegada que l'equip atacant completa un passe a la zona de gol contraria.

4- Moviment del disc -- El disc pot avançar en qualsevol direcció per mitjà de passes sempre que s'estigui dins els límits del terreny de joc. Els jugadors no poden córrer ni caminar amb el disc a les mans. La persona amb el disc té 10 segons per llençar-lo, la defensa compta en veu alta i ha d'estar a menys de tres metres de la persona que té el disc.

5- Canvi de possessió -- Quan un passe no es completa degut a la caiguda del disc per estar fora dels límits del terreny de joc o per un hand-block, la defensa pren la possessió del disc i passa a atacar..

6- Substitucions -- Els canvis es realitzen després d'una anotació o durant un time-out per lesió.

7- No contacte -- No ha d'existir cap tipus de contacte físic entre els jugadors. Bloquejos o càrregues no són permesos i són accions considerades falta.

8- Falta -- Quan un jugador realitza una acció considerada falta qualsevol dels jugadors que estiguin al camp pot parar el joc demanant "falta". Si la falta és acceptada és comença a jugar al punt a on s'ha comès, si no, és torna a la jugada anterior abans de que es cometés la suposada falta.

9- Autoarbitratge -- Cada jugador és responsable de complir i fer complir les normes dins del terreny de joc. Els jugadors implicats en una falta la resolen a través del diàleg i buscant el mutu acord.

10- Esperit del joc -- L'Ultimate promou la competitivitat i el joc net. Es fomenta el joc competitiu però mai en detriment del respecte o la integritat entre jugadors.

# data[].attributes.body
Gimnàs i pati.

-

petos, piques, pilotes... material

divers

# data[].attributes.body
Va ser el 1903 quan va aparèixer el primer Frisbee a Califòrnia, on grups de joves es passaven el disc volador, que era la base de llauna dels pastissos de l'empresa Frisbie Pie Company. Va ser Walter Frederick Morrison, apassionat per l'esport, qui el 1946, inspirant-se en la forma de la base del pastís va fer el primer frisbee de plàstic, al que va anomenar Disc de Pluto, però que no tingué èxit per la seva fragilitat

# data[].attributes.body
Al principi el joc s'anomenava frisbee i consistia en passar-se el disc volador, sense més regles. La base per la seva popularització va ser a la dècada del 1950, quan Morrison va vendre la ide a l'empresa Wham-O, que fabricava juguets als Estats Units. En aquell moment els consumidors de pastissos exigien a les pastisseries uns discos voladors més lleugers i perfeccionats, i diverses empreses començaren a produir variades formes de frisbees, fins que el 1964 es posà a la venda el primer model professional.[4]

Pel que fa a l'elaboració d'unes regles que donessin forma al joc, van ser importants els estudiants de secundària de Maplewood de New Jersey, que el 1967 van crear una barreja de futbol americà, futbol i bàsquet que es jugava amb un frisbee. L'estudiant David Leiwant va ser qui el va batejar com a Ultimate, en considerar que era la màxima experiència esportiva possible.[4]

El primer partit interuniversitari va ser el 1972 entre les universitats de Princeton i Rutgers; i el 1975 es va organitzar el primer torneig, a la Universitat Yale. L'associació de jugadors (Ultimate Players Association) data del 1979, i el 1981 es va crear la European Flying Disc Federation, que donaria pas a la World Flying Disc Federation el 1984.

# data[].attributes.body
objectiu en un partit d’Ultimate és anotar el major nombre de gols possible fent arribar un disc volador o frisbee a la zona d’anotació contrària mitjançant passades, sense que caigui ni sigui interceptat pels rivals i sense córrer amb el disc a la mà

# data[].attributes.body
És un esport que es pot practicar sobre gespa, interior o platja en les categories femení, mixt i obert

# data[].attributes.body
Els esports alternatius són aquells esports diferents als convencionals i populars. Sorgeixen a l’àmbit educatiu per la necessitat de crear noves activitats físiques alternatives a les ja existents. Aquests esports es caracteritzen perquè prioritzen la cooperació, la diversió i la motivació dels participants, per sobre de la competitivitat i el rendiment, propi dels esports convencionals.

S’utilitza una gran varietat de materials:

– Objectes i materials específics, que es poden adquirir en botigues especialitzades o a través de revistes de material esportiu.

– Objectes, materials i instal·lacions d’altres esports, però utilitzats de manera diferent: porteries, cistelles, xarxes, pilotes…

– Objectes i materials reciclats (ampolles, paper de diari, caixes de cartró…) que es poden utilitzar com a raquetes, pilotes, cistelles…

# data[].attributes.body
Ultimate

# data[].attributes.body
Xenxo ivan