# data[].attributes.headline
קארין פ - משפחת ישראלי

# data[].attributes.subject
קארין פ - משפחת ישראלי

# data[].attributes.body
משפחת ישראלי מתלבטת האם להשתמש בכלי פלסטיק חד-פעמיים ולזרוק אותם בתום המסיבה או להשתמש בכלים רגילים. לפי דעתי הכותב יסכים עם דעתו של רונן להלן הנימוקים הבאים;
ראשית,  מחיר איסוף הפסולת, פינויה, שרפתה או הטמנתה באדמה גבוה. ביגלמן ציין בנוסף שישראל מייצרת כשני מיליון טונות אשפה בשנה.
לדוגמא: באתר חירייה עלות המקום והפעולה עולה הרבה כסף למדינה ומצריכה הרבה עובדים אשר גם להם צריך לשלם ושריפת העשן פוגעת באיכות הסביבה.
שנית,  חלק מחומרי האשפה המחלחלים לאדמה עלולים להיות רעילים ולהזיק למקורות טבע ולגרום זיהום במי השתייה .
לדוגמא: בשפכים של נחל מסוים שמזרימים אליו פסולת רעילה ממפעלים.
בנוסף לכך, הוא מסביר שאומנם המחזור נראה פתרון מבריק אך יש בו גם חסרונות, ושהממשלה צריכה להתערב  ולדאוג להגבלת כמות האריזות החד-פעמיות או שימוש באריזות רב-פעמיות.
לדוגמא: אריזות מזון רבות, שקיות, כלים חד-פעמיים.

לסיכום, לאור הנימוקים ההוצגו לעיל לפי דעתי כותב הטקסט יסכים עם דעתו של רונן ויעדיף להשתמש עם כלים רב-פעמיים.

בחרתי בתמונה זו כיוון שהיא מציגה את כמות הפלסטיק הנזרקת, ככל שאנשים ישתמשו בפחות פלסטיק הארץ פחות תזדהם.

# data[].attributes.body
לאחרונה, עולה השאלה האם הציבור יכול להשפיע על היצרנים לשנות את דרכם?
לדעתי, הציבור יכול לשנות את דרכם של היצרנים.
להלן הנימוקים:
ראשית, הציבור הוא קהל היעד של היצרנים ולכן היצרנים יצטרכו להקשיב לציבור. לדוגמא, אם היצרנים לא ישנו את האריזות הציבור יכול למחות.
שנית, הציבור הוא דבר מאוד חשוב אל היצרנים. כלומר, אם הציבור לא יקנה מהיצרנים אז היצרנים יעשו שינויי כדי שהציבור יקנה ממנו את המוצרים.
לסיכום, לאור הנימוקים שהוצגו לעיל לדעתי, הציבור יכול להשפיע על דרכם של היצרנים.

# data[].attributes.headline
כתיבה טיעונית 

# data[].attributes.subject
כתיבה טיעונית 

# data[].attributes.body
האם, לדעתכם, הציבור יכול להשפיע על היצרנים  לשנות את דרכם?
נמקו את תשובתכם.

# data[].attributes.headline
כתיבה  טיעונית 

# data[].attributes.subject
כתיבה  טיעונית 

# data[].attributes.body
משפחת ישראלי מתכוננת למסיבה משפחתית. הבת לימור הציעה להשתמש
בכלי פלסטיק חד-פעמיים ולזרוק אותם בתום המסיבה, כדי לחסוך זמן בשטיפת כלים.
אחיה רונן התנגד לדעתה, וטען כי מוטב להשתמש בכלים רגילים.

עם מי, לדעתכם, יסכים כותב הטקסט? נמקו את תשובתכם.

# data[].attributes.headline
שירי ב.- שינוי דרכי היצרנים  

# data[].attributes.subject
שירי ב.- שינוי דרכי היצרנים  

# data[].attributes.body
לאחרונה עולה השאלה האם הציבור יכול להשפיע על דרכם של היצרנים?
לדעתי, הציבור יכול להשפיע על היצרנים מנימוקים הבאים:
ראשית, אחד מהדברים הכי חשובים ליצרנים אלו הקונים .
לדוגמא,   הקונים  יכולים להליט שאינם רוצים לקנות יותר מוצרים מהצרכנים שלא יחליטו לעשות שינוי ולכך היצרנים יהיו חייבים לעשות שינוי.
בנוסף לכך,  הקונים יכולים לעזור ליצרנים שכן מייצרים מוצרים עם עטיפות רב פעמיות .
לדומא, לקנות יותר מוצרים מיצרנים אלו ולהגדיל את הצלחתם.
לסיכום, לאור הנימוקים שהוצגו לעיל אני כן חושבת שהציבור יכול להשפיע על דרכם של היצרנים .

בחרתי בתמונה זו כדוגמא לעטיפה רב פעמית.

# data[].attributes.body
האם, לדעתכם, הציבור יכול להשפיע על היצרנים  לשנות את דרכם?
נמקו את תשובתכם.
לאחרונה, עולה השאלה האם הציבור יכול להשפיע על היצרנים לשנות את דרכם?
לדעתי, הציבור יכול לשנות את דרכם של היצרנים.
להלן הנימוקים:
ראשית, הציבור הוא זה שקונה מהיצרנים והיצרנים חייבים להקשיב לציבור כדי שיקנה מהם לדוגמא, אם הציבור יפסיק לקנות מהיצרנים בגלל שהם משתמשים באריזות פלסטיק אז הם יהיו חייבים לשנות את האריזות כדי שהציבור יקנה מהם.
שנית, הציבור יכול להשפיע על כמות המוצרים שהיצרנים מייצרים למשל אם הציבור יקנה הרבה ממוצר אחד אז היצרנים ירצו לייצר יותר מהמוצר הזה מכיוון שהציבור קונה הרבה.
לסיום, אני ממליצה ליצרנים להקשיב לציבור כדי שהציבור יקנה מהם יותר.

# data[].attributes.body
לאחרונה, עולה השאלה האם הציבור יכול להשפיע על היצרנים לשנות את דרכם?
לדעתי, יש ביכולת הציבור לשנות את דרכם של היצרנים.
להלן הנימוקים:
ראשית, כאשר תתעורר דרישה מצד הציבור לאריזות חסכוניות היצרנים ירתמו לכך. לדוגמא, הציבור יפעיל לחץ לשימוש חוזר באריזות,  והיצרנים ירתמו לכך.
בנוסף, הציבור יכול להטיל חרם על מוצרים שאריזתן מזיקה לסביבה ולא לרכוש אותם, ובמקביל הציבור יכול לעודד רכישת מוצרים באריזות ידידותיות לסביבה. כדוגמא, אפשר לקחת את "מחאת הקוטג'", בה הצרכנים הטילו חרם על היצרנים בישראל, וליצרנים לא הייתה ברירה אלא להוריד את מחיר הקוטג'.
לסיום, אני חושבת שהצרכנים יכולים לשנות את דרך היצרנים וכדאי להם כדי שהצרכנים ימשיכו לצרוך מהם.
המאמר הנמצא למטה עוסק ב"מחאת הקוטג" עליה דיברתי בנימוק מספר 2. מאמר זה מוכיח כי כשצרכנים מפעילים לחץ על היצרנים ליצרנים אין ברירה אלא להישמע לדירושתיהם.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
פרשנות

השבוע פורסם ב"כלכליסט" כי דו"ח רגיש של חברת הייעוץ מקינזי שתנובה הכחישה את קיומו במשך שנים רבות, ובו המלצה להעלות מחירים במוצרים שבהם הביקוש למותגיה קשיח, אותר במפתיע על ידי מונופול החלב. זאת לאחר שבית המשפט חייב את תנובה להגיש תצהיר תומך בטענתה שדו"ח כזה אינו קיים או שהיא היא אינה מוצאת אותו.

השופטת תמר בזק רפפורט הבינה כנראה שאם מבקר המדינה ציטט מהדו"ח הזה, ורשות ההגבלים העסקיים תפסה אותו במסגרת חקירה נגד החברה, הטענות של תנובה הן תמרון התחמקות, די מגושם, מלהציג בפניה את מה שעשוי להוות ראיית זהב בתביעות ייצוגית שהוגשו נגד החברה ונדונות בבתי המשפט.

תנובה ביקשה להפוך לחסוי את הדו"ח שהיא מצאה פתאום, אולי בזכות הניקיונות לפסח, ואותו הגישה במעטפה סגורה לשופטת. היא כנראה חוששת שחשיפת נתונים מתוכו בשתי תביעות ייצוגיות שהוגשו נגדה בעקבות המלצת מקינזי - אחת על גבית מחיר מופרז בקוטג' על ידי עו"ד שחר בן מאיר, והשנייה על גביית מחיר מופרז בגבינה הלבנה והשמנת המתוקה על ידי עוה"ד אופיר נאור ורנן גרשט - יכולה לעלות לה בתשלום של עשרות אם לא מאות מיליוני שקלים לצרכנים.

ההליכים המשפטיים בנושא חשיפת הדו"ח במסגרת התביעות עשויים להימשך עוד זמן רב. סיכוי גדול שגם אם בית המשפט יחשוף בפני התובעים אפילו חלק מהנתונים, הם יהיו תחת סודיות. ובכל מקרה, תביעות כאלה עשויות לבסוף להסתיים בפשרות. כסף אולי יחזור לצרכנים במסגרת הפשרה, אבל את האמת הם לא יידעו כי תנובה מן הסתם לא תסכים להודות בדבר ולא תחשוף שום נתון כחלק מתנאי הפשרה.

תנובה מסתתרת בבקשה לחיסון מאחורי הטענה שהנתונים בדו"ח כוללים סודות מסחריים. כלומר מידע סודי שיכול לתת למתחרות שלה יתרון מסחרי עליה. מה היתרון שיצמח לשטראוס או טרה אם ידעו מה היו שיעורי הרווחיות של תנובה בשנת 2011 במוצרים רגישים ומהם המוצרים האלה? לשאלות האלה יידרש מן הסתם בית המשפט, ולא בטוח שההחלטה שלו תתמוך דווקא בעמדה של תנובה.

כבודן של התביעות במקומן, אבל גם לציבור שאינו צד להליכים מגיע לדעת מה בדיוק היה בדו"ח הזה. מבקר המדינה אומנם נתן את השורה התחתונה בדו"ח שפרסם בסוף 2017 ("האופטימום להעלאת מחירי מוצרי המדף הוא 12%-10%"), אולם הוא לא חשף באיזה מוצרים דובר בדו"ח וגם מה הם שיעורי הרווחיות בהם. ואלה נתונים, לפחות לדעתי, שספק אם יש בהם באמת פגיעה בסוד מסחרי כלשהו של תנובה.

המבקר עשה אולי את שלו במסגרת מגבלותיו (תנובה אינה גוף מפוקח על ידו). עכשיו הגיע תורה גם של רשות ההגבלים העסקיים לסיים את מה שהתחילה. אחרי שתפסה את דו"ח מקינזי במסגרת חקירה שניהלה נגד תנובה על אי מסירתו, ואף הטילה עליה קנס של 3 מיליון שקלים, בידיה ההחלטה אם לחשוף אותו לעיני הציבור. אולי לא את כולו, וכמובן תוך השחרת סודות מסחריים כמו עלויות או מרכיבים מסוימים, אבל לתת לציבור להבין מה בדיוק היה בדו"ח הזה. זכות הציבור לדעת איך ועד כמה עשק אותו מונופול החלב - אם בכלל.

# data[].attributes.attachment_link.title
רשות ההגבלים צריכה לחשוף את דו"ח הקוטג'

# data[].attributes.attachment_link.description
פרשנות השבוע פורסם ב"כלכליסט" כי דו"ח רגיש של חברת הייעוץ מקינזי שתנובה הכחישה את קיומו במשך שנים רבות, ובו המלצה להעלות מחירים במוצרים שבהם הביקוש למותגיה קשיח, אותר במפתיע על ידי מונופול החלב. זאת לאחר שבית המשפט חייב את תנובה להגיש תצהיר תומך בטענתה שדו"ח כזה אינו קיים או שהיא היא אינה מוצאת אותו.

# data[].attributes.headline
משפחת ישראלי איה ז. 

# data[].attributes.subject
משפחת ישראלי איה ז. 

# data[].attributes.body
משפחת ישראלי מתלבטת האם להשתמש בכלי פלסטיק חד פעמי ולזרוק אותם בתום המסיבה או להשתמש בכלים רגילים, לפי דעתי הכותב יסכים עם רונן להלן הנימוקים הבאים:
ראשית, צריך לחייב צרכנים להפחית להשתמש באריזות רב פעמיות .
כי אריזות פלסטיק הן מצטברות בכמויות גדולות מאוד מאוד .
לדוגמא , אריזות פלסטיק של חומרי ניקוי ושל כל מיני דברים .
שנית ,  הציבור  יכול להשפיע על כמויות המוצרים שמייצרים היצרנים למשל אם הציבור יקנה מלא מוצרים אז היצרנים ירצו לייצר עוד  ועוד מוצרים מכיוון שהציבור אוהב לקנות הרבה .
לסיום , לאור הנימוקים שהוצגו לעיל,
לדעתי כותב המאמר מסכים עם טענתו של רונן שעדיף באמת להשתמש בכלים רב פעמיים למסיבה ולא בכלים חד פעמיים .

בחרתי בתמונה זו מכיוון שבנימוק הראשון רשמתי שצריך להפחית בשימוש של אריזות חד פעמיות ועדיף להשתמש ברב פעמיות.

# data[].attributes.headline
משפחת ישראלי מיקה ח

# data[].attributes.subject
משפחת ישראלי מיקה ח

# data[].attributes.body
במשפחת ישראלי מתלבטים האם להשתמש בכלי פלסטיק חד -פעמיים או להשתמש בכלים רב פעמיים למסיבה .לדעתי, כותב הטקסט יסכים עם רונן הטוען שעדיף להשתמש בכלים רב פעמיים. להלן הנימוקים.

ראשית, כותב הטקסט טוען כי הממשלה צריכה לחייב את הצרכנים להפחית במספר האריזות או להשתמש באריזות רב פעמיות.
כי אריזות הפלסטיק הן תוספת גדולה לפסולת שמצטברת בכמויות גדולות מאוד.
לדוגמא, אריזות פלסטיק של אבקות כביסה, מוצרי קוסמטיקה, נוזלי ניקוי.

שנית, עלות המחיר של ההטמנה, איסוף האריזות ושרפתן היא יקרה .בנוסף על כך חלק מהאריזות הפלסטיק הנטמנות באדמה עלולות לפגוע בסביבה  לחלחל למי השתייה לזהמם.
לדוגמא,  אתר חירייה הפך להיות הר של זבל ציפורים ועופות נברו בזבל והפכו למטרד עבור המטוסים בנוסף על כך כל הזבל זיהם את הסביבה וחלחל למי התהום.

לסיכום, לאור הנימוקים שהוצגו לעיל, לדעתי כותב הטקסט מסכים עם טענתו של רונן שעדיף להשתמש בכלים רב- פעמיים למסיבה.

בחרתי בתמונה זו מכיוון שבנימוק השני רשמתי על ההר חירייה שהעופות והציפורים  נוברות בזבל והפכו למטרד עבור המטוסים והסביבה.

# data[].attributes.headline
כתיבה טיעונית משפחה ישראלית-     זהר אסטרוגו           

# data[].attributes.subject
כתיבה טיעונית משפחה ישראלית-     זהר אסטרוגו           

# data[].attributes.body
משפחת ישראלי מתכוננת למסיבה והם מתלבטים האם להשתמש בכלים חד פעמיים או רב פעמיים.
לדעתי כותב הטקסט יסכים עם רונן והסביר את דעתי בנימוקים הבאים.
להלן הנימוקים:
ראשית, כותב הטקסט טוען שממשלת ישראל צריכה לחייב את תושביי ישראל להפחית בשימוש באריזות או להשתמש רק באריזות רב פעמיים. כי מוצרי הפלסטיק הן תוספת גדולה מאוד לפסולת המצטברת.
לדוגמא, אריזות של חטיפים,  שקיות חד פעמיות בקבוקים חד פעמיים ועוד
שנית, העלויות של אסיפת הטמנה ושריפתה של הן גבוהות מאוד.
ובנוסף,  השריפה של המוצרים החד פעמיים פוגעת באוויר וכמו כן גם ההטמנה באדמה עלולה לפגוע בסביבה.
לדוגמא,החומרים הרעילים שפלסטיק עלולים לחלחל למי השתיים ולזהם אותם.
לסיכום, לאור הנימוקים שהצגתי בעיל לדעתי כותב הטקסט יסכים עם טענתו של רונן ויעדיף להשתמש בכלים רב פעמיים.
בתמונה שבחרתי רואים את כמויות הזבל המצטברות כתוצאה משימוש בכלי פלסטיק, הגורמות לזיהום הסביבה.