# data[].attributes.headline
Gènere i FP: una història de desigualtat

# data[].attributes.subject
Gènere i FP: una història de desigualtat

# data[].attributes.headline
Pautes de detecció de violència masclista i derivacions

# data[].attributes.subject
Pautes de detecció de violència masclista i derivacions

# data[].attributes.headline
Guia per a la incorporació de la perspectiva de gènere en el curriculum i en l'activitat docent de règim especial i d'FP

# data[].attributes.subject
Guia per a la incorporació de la perspectiva de gènere en el curriculum i en l'activitat docent de règim especial i d'FP

# data[].attributes.headline
11 de febrer el Dia Internacional de les Dones i les Nenes en la Ciència

# data[].attributes.subject
11 de febrer el Dia Internacional de les Dones i les Nenes en la Ciència

# data[].attributes.body
Per commemorar aquest dia, la Biblioteca Virtual t'ofereix aquest especial de continguts amb recomanacions, selecció de documents, pel·lícules i molts recursos que podràs trobar a la Xarxa de Biblioteques

# data[].attributes.body
Dades estadístiques a Catalunya

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. «8 de març», de Maria-Mercè Marçal

Amb totes dues mans
alçades a la lluna,
obrim una finestra
en aquest cel tancat.

Hereves de les dones
que cremaren ahir
farem una foguera
amb l’estrall i la por.
Hi acudiran les bruixes
de totes les edats.
Deixaran les escombres
per pastura del foc,
cossis i draps de cuina
el sabó i el blauet,
els pots i les cassoles
el fregall i els bolquers.

Deixarem les escombres
per pastura del foc,
els pots i les cassoles,
el blauet i el sabó
I la cendra que resti
no la canviarem
ni per l’or ni pel ferro
per ceptres ni punyals.
Sorgida de la flama
sols tindrem ja la vida
per arma i per escut
a totes dues mans.

El fum dibuixarà
l’inici de la història
com una heura de joia
entorn del nostre cos
i plourà i farà sol
i dansarem a l’aire
de les noves cançons
que la terra rebrà.
Vindicarem la nit
i la paraula DONA.
Llavors creixerà l’arbre
de l’alliberament.

2. «Diacrític», de Mireia Calafell

dona dóna dona dóna
dona dóna dona dóna
dona dóna dona dóna
dona dóna dona dóna
dona dóna dona dóna

que violent és un accent
quan no fa prou diferència

3. «Mare nostra», de Dolors Miquel

Mare meva, que no ni sé on ets,
de qui només en tinc el nom…

Mare nostra que esteu en el zel
sigui santificat el vostre cony
l’epidural, la llevadora,
vingui a nosaltres el vostre crit
el vostre amor, la vostra força.
Faci’s la vostra voluntat al nostre úter
sobre la terra.
El nostre dia de cada dia doneu-nos avui.
I no permeteu que els fills de puta
avortin l’amor, facin la guerra,
ans deslliureu-nos d’ells
pels segles dels segles,
Vagina.

Anem…

4. «Principis i finals», de Joan Margarit

Un temps, vaig ser una noia de futur.
Podia llegir Horaci i Virgili en llatí,
recitar de memòria tot Keats.
Però, entrant en les coves dels adults,
em van caçar i vaig començar a parir
els fills d’un home estúpid i cregut.
Ara m’empleno el vas sempre que puc
i ploro si recordo un vers de Keats.
Una no sap, de jove, que cap lloc
no és el lloc on podrà restar per sempre.
També s’estranya quan no arriba mai
aquell o aquella en qui trobar descans.
Una ignora, de jove, que els principis
no tenen res a veure amb els finals.

5. «La nostra rebel·lió», de Carmelina Sánchez Cutillas

Torcar la pols sembla monòton
i el drap —amunt i avall— és groc,
com tot el cansament que ens vessa.
Torcar la pols —diuen algunes—
és esborrar el pas del temps
que cau sobre totes les coses
i s’esmicola a poc a poc.

Torcar la pols cada matí
és el cilici que portem
sobre la carn, i ens dol vivíssim
i molt aspre. I jo per consolar-me,
només per consolar-me, pense
que també podria ésser el ferm
motiu de la nostra rebel·lió.

6. «L’Elionor», de Miquel Martí i Pol

L’Elionor tenia
catorze anys i tres hores
quan va posar-se a treballar.
Aquestes coses queden
enregistrades a la sang per sempre.
Duia trenes encara
i deia: “sí, senyor” i “bones tardes”.
La gent se l’estimava,
l’Elionor, tan tendra,
i ella cantava mentre
feia córrer l’escombra.
Els anys, però, a dins la fàbrica
es dilueixen en l’opaca
grisor de les finestres,
i al cap de poc l’Elionor no hauria
pas sabut dir d’on li venien
les ganes de plorar
ni aquella irreprimible
sensació de solitud.
Les dones deien que el que li passava
era que es feia gran i que aquells mals
es curaven casant-se i tenint criatures.
L’Elionor, d’acord amb la molt sàvia
predicció de les dones,
va créixer, es va casar i va tenir fills.
El gran, que era una noia,
feia tot just tres hores
que havia complert els catorze anys
quan va posar-se a treballar.
Encara duia trenes
i deia: “sí, senyor”, i “bones tardes”.

7. «Drap de la pols, escombra…», de Maria-Mercè Marçal

Drap de la pols, escombra, espolsadors,
plomall, raspall, fregall d’espart, camussa,
sabó de tall, baieta, lleixiu, sorra
i sabó en pols, blauet, netol, galleda.

Cossi, cubell, i picamatalassos,
esponja, pala de plegar escombraries,
gibrell i cendra, salfumant, capçanes.

Surt el guerrer vers el camp de batalla.

8. «Cadira», de Glòria Calafell Martínez

Estava asseguda a la cadira.
Lip gloss als llavis
i sota el vestit oferia,
com una arrel de dolor,
l’escala esventrada de la misèria.
Absoluta.

Estava asseguda a la cadira.
Escot ufanós i dins del pit tenia,
com la carretera inacabable,
la joventut que rodolava.
Ràpida
Estava asseguda a la cadira.
Ulls precipitats a l’aigua febril
en una terra promesa
de sang i excrements d’existència.
Cremada.
Estava asseguda a la cadira,
com l’estella més pulcra,
cada dia.

9. «Cosas de mujeres», d’Inmaculada Mengíbar

Pero seamos realistas:
Penélope, cosiéndole,
no es más feliz que yo
ahora mismo rompiéndole
la cremallera.

10. «Parlen les dones», de Montserrat Abelló

Parlen les dones,
la seva poesia
tendra i forta.
Ben pocs s’aturen
a escoltar aquestes veus,
que, trasbalsades,
un nou llenguatge diuen
nascut al fons dels segles.

11. «Dona», de Marta Pérez Sierra

Tu i jo som dones d’heura.
embellim murs i tanques
en establir diàleg.
Som catifa de somnis,
graons de sol,
un vals d’arrels menudes.
Dia a dia inventem la no-rutina.
Amb els peus ferms
ens vestim d’aire
per ballar amb estels.
Som dones d’heura,
podem ser alades,
arrel, estiu, bressol,
deix… i mans!
Sobretot mans obertes,
fulles que acaronen pedres.
Suspeses en el vertigen blau
que ens teixeix.
Llaços que nuen mans.

12. «La llibertat», de David Caño (fragment)

La llibertat és un estat permanent
sense fronteres,
és oferir amor clandestí
com una droga
a plena llum del dia,
és no claudicar en l’intent,
és sincerar-te.

La llibertat és conviure
amb el desordre del desig
i no justificar-te,
és blasfemar

i fugir dels visionaris,
és condemnar-te a l’oblit dels capatassos,
és dignificar mots tals com
Revolució, Insurgència,
Autoorganització.

La llibertat és desmitificar
i fer caure totes les estàtues,
és suprimir, definitivament, la falsa amistat
amb traïdoria,
és profanar la voluntat de control del misticisme,
és oblidar el pecat, la mala consciència,
els remordiments de la moral
perversa, que t’han incultat en escoles tenebroses
com palaus,
com presons,
amb patis enormes
on només podies donar voltes.

La llibertat és un hemicicle buit,
un mentider coix, un dictador mut,
una rumba dansant al voltant d’una foguera,
les calces de la cambrera fent de bandera
negra
a l’estenedor de les il·lusions
complertes, de les utopies acabades,
de les conviccions que han deixat de presumir,
de les cançons que han deixat de ser himnes,
mentre l’últim ideari ens escalfa els peus,
i ens ajuda a fer el sopar…

13. «Madre», de Luis Garcia Montero (fragment)

Hoy te recuerdo así,
como los días sin colegio,
bandera hermosa de un país difícil,
lluvia delgada de los sábados.

Nunca guardaste mucho para ti.
Ni siquiera una noche,
una ciudad o un viaje.
Tu tiempo se sentaba en nuestra mesa
y había que partirlo como el pan,
entre tus hijos y tu miedo.
Seis veces el temor
a que la enfermedad, el vicio o la desgracia
se quisieran sentar en nuestra mesa.

14. «Divisa», de Maria-Mercè Marçal

A l’atzar agraeixo tres dons: haver nascut dona.
de classe baixa i nació oprimida.

I el tèrbol atzur de ser tres voltes rebel.

# data[].attributes.attachment_link.description
14 poemes reivindicatius que ens empenyen a fer sentir la nostra veu

# data[].attributes.headline
Cinc lectures feministes per aquest 8 de març

# data[].attributes.subject
Cinc lectures feministes per aquest 8 de març

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Si les dones parem, es para el món, és el lema de la vaga general general feminista convocada pel 8 de març, Dia internacional de la dona treballadora. Un pas més en la lluita pels drets de les dones que clamarà amb força per la igualtat social davant els homes, per una justa participació en l'àmbit laboral i per exigir l'equivalència salarial, per posar el focus sobre la feminització de la pobresa, la precarietat en el treball femení i la doble jornada laboral -la de la feina i la de casa- que es troben la majoria de dones. Enguany, a més, el 8-M arriba en plena campanya de denúncia dels abusos i violències sexuals, iniciada amb el ja famós #Metoo. Aprofitant aquest dia, a La Llança presentem cinc lectures feministes:

1. 'Vincles ferotges' de Vivian Gornick

Vincles ferotges (L'Altra editorial), escrit per la nord-americana Vivian Gornick, és un dels testimonis més inspiradors sobre els lligams familiars, construït a partir de converses, records i discussions entre Gornick i la seva mare mentre passegen per Nova York.

Un llibre que manté notables referències a l'espai: el que es té, el que es conquereix i el que envaeixen els altres. Podeu llegir l'article d'Irene Pujadas aquí: 'La conquesta de l'espai'.

2.'Feminisme de butxaca' de Bel Olid

A Feminisme de butxaca (Angle Editorial), l'escriptora, traductora i professora de llengua Bel Olid s'enfronta a la discriminació cap a les dones exposant els conceptes clau de la lluita feminista actual d'una manera intel·ligent, radical i sorprenent.

També, podeu llegir el primer capítol del llibre aquí: 'Feminisme de butxaca: Kit de supervivència' i l'article d'Adrià Pujol: 'El sentit comú es diu feminisme'.

3.'La veu i el poder de les dones' de Mary Beard

A l’Odissea, Telèmac censura la seva mare Penèlope i deixa clar que mythos  (referint-se al fet de parlar en públic i amb autoritat) és cosa d’homes. La catedràtica de lletres clàssiques Mary Beard parteix d'aquesta escena per analitzar l’exclusió de les dones de l’esfera pública en les societats occidentals, a l’antiguitat grega i romana i als nostres dies a les dues conferències que aplega 'La veu i el poder de les dones', editat per Arcàdia.

Podeu llegir 'L'incontestable carisma de Mary Beard' d'Anna Punsoda.

4.'M'estimes i em times' de Júlia Bertran

La periodista cultural Júlia Bertran és l'autora de M'estimes i em times, un llibre on intenta desmuntar l'amor romàntic a traves de les seves il·lustracions i entrevistes a diferents experts i testimonis com Brigitte Vasallo, María Riot o Teo Pardo,.

"Tinc cony i sóc una dona. O això m'han dit des que vaig néixer. Blanca i europea. M'agraden els homes i visc en parella: una relació heterosexual i monògama. Vaja... que sóc molt mainstream.", així és com es presenta el llibre. Per conèixer-la una mica més podeu llegir l'entrevista de Joan Safont amb l'autora: Júlia Bertran: "L'amor és la millor campanya publicitària de la història".

5.'Teoria King Kong' de Virginie Despentes

Teoria King Kong (L'Altra editorial) és un dels grans referents del feminisme i de la teoria de gènere, un incisiu assaig en el qual Virginie Despentes comparteix la seva pròpia experiència per parlar-nos sobre la prostitució, la violació, la maternitat i la pornografia, i per contribuir a l'enfonsament dels fonaments patriarcals de la nostra societat.

Aquí podeu llegir l'article de la Dàlia R. Bonet, 'Feminisme i el despertar de King Kong'.

T'ha fet servei aquest article? Per seguir garantint una informació compromesa, valenta i rigorosa, necessitem el teu suport. La nostra independència també depèn de tu.

# data[].attributes.attachment_link.title
Cinc lectures feministes per aquest 8 de març

# data[].attributes.attachment_link.description
Si les dones parem, es para el món, és el lema de la vaga general general feminista convocada pel 8 de març, Dia internacional de la dona treballadora.

# data[].attributes.body
Promoure la igualtat i fomentar valors a través del joc.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
En la Sección Juegos encontrarás propuestas de actividades lúdicas para Crecer en Igualdad que pueden ser utilizadas en el entorno familiar.

Los juegos seleccionados promueven la convivencia en igualdad y que están pensados para su uso en espacios de educación no formal. Proponen actividades para el uso lúdico en las horas de ocio, que fomentan valores de educación en igualdad.

# data[].attributes.attachment_link.description
Herramienta Recursos educativos para la igualdad y la prevención de la violencia de género.

# data[].attributes.headline
Siguem corresponsables per assolir la igualtat

# data[].attributes.subject
Siguem corresponsables per assolir la igualtat

# data[].attributes.attachment_link.title
Siguem corresponsables per assolir la igualtat

# data[].attributes.headline
Contes per educar en el feminisme i viure en igualtat

# data[].attributes.subject
Contes per educar en el feminisme i viure en igualtat

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Si te parece injusto que una mujer tenga que trabajar 109 días más al año que un hombre para recibir el mismo salario que éste por realizar el mismo trabajo, si te indigna que cuando en un atasco se oigan frases como "mujer tenía que ser", si te enferma que ante una baja por embarazo los compañeros comenten "se ha cogido la baja" como si fuese algo que decide la mujer y no el equipo médico, si te pone frenético que se ridiculice la sensibilidad tachándola como "cosas de chicas", si te incomoda que no se pueda hablar abiertamente de los cambios hormonales de la mujer porque son temas "íntimos" y producen rechazo en muchos hombres... Si te indignan estas pequeñas pero importantes cosas, entonces, ¡enhorabuena! estás a punto de empezar a cambiar el mundo.

Para evitar que se perpetúen estigmas en las generaciones futuras es necesario que empecemos a educar en el feminismo a los niños de hoy. Que comprendan que no es cuestión de ser hombre o mujer sino de nuestras capacidades y habilidades, independientemente del género con el que nacemos.

La lectura empodera a los niños, les hace sentirse independientes al poder leer solitos y les permite abrir su mente a nuevos mundos y conceptos que no deberían desconocer como el amor, el respeto y el feminismo.

Los cuentos que os traemos en esta galería están pensados para ayudarnos a criar niños y niñas libres y seguros, con confianza, arrojo y valentía. Porque esas son las capacidades que tendríamos que potenciar, así como la empatía y la libertad de elección. No es fácil para muchos padres, los niños siempre nos pueden sorprender y a lo mejor alguno de nosotros no está, de momento, capacitado para gestionar que su niño quiera aprender ballet o que su niña alucine con los Monster Trucks pero ése es un problema nuestro como adultos y debemos trabajarnos para no perpetuar esos estereotipos, limitados y absurdos, en los pequeños de la casa.

Para que la igualdad sea real, las oportunidades deben ser las mismas para todos y, por eso, la lectura supone una herramienta educacional genial.

# data[].attributes.attachment_link.title
Cuentos para educar en feminismo y vivir en igualdad

# data[].attributes.attachment_link.description
¿Hartos de los valores y habilidades que se les atribuyen siempre a los héroes y princesas de cuentos tradicionales? Los niños necesitan nuevos personajes a los que admirar y en los que reflejarse, la sociedad está cambiando y roles anticuados les alejan de la lectura y de la realidad de un futuro igualitario y feminista para todos.

# data[].attributes.headline
"Joves per la igualtat de gènere al segle XXI"

# data[].attributes.subject
"Joves per la igualtat de gènere al segle XXI"

# data[].attributes.attachment_link.title
Webinar de presentació de l'Índex d'igualtat de Gènere

# data[].attributes.headline
 Programació de Coeducar en el marc de l’acció tutorial (15 hores)

# data[].attributes.subject
 Programació de Coeducar en el marc de l’acció tutorial (15 hores)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Servei de Programes de Qualificació Professional Inicial

# data[].attributes.headline
Observatori de la igualtat de Gènere (OIG)

# data[].attributes.subject
Observatori de la igualtat de Gènere (OIG)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Butlletí de l'Institut Català de les Dones

Subscriu-t'hi

Segueix les xarxes socials de l'ICD

Adreces i telèfons

Cerca on pots registrar un document, quin és l’horari de la teva oficina d’atenció ciutadana més propera…

Serveis i oficines d'informació i atenció a les dones

Observatori de la Igualtat de Gènere

Avís legal

Accessibilitat

Mapa web

# data[].attributes.attachment_link.title
Observatori de la Igualtat de Gènere (OIG)

# data[].attributes.attachment_link.description
Butlletí de l’Institut Català de les Dones

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. Inici

2. Articles

Article

És de la Teresa Costa-Gramunt i es titula "La meva mare amb davantal", tot un cant a la igualtat, a la tendresa i a la llibertat:
Si Plató hagués cuinat
cada dia una olla de brou,
si hagués fet de mainadera
de tantes criatures de bolquers,
si hagués rentat i planxat
deu vestits com a poc,
i la muda blanca
i els llençols i les tovalloles;
si hagués fregat el trespol
agenollat a terra
com fan elles: les mares,
les germanes, les filles,
les idees s’haurien fet carn
en les seves mans cansades;
tot i així elles encara tenen temps
d’eixugar-li el front
amb les seves mans càlides com la llar de foc,
oloroses com la menta del jardí,
amables com la son del vespre
que clou un jorn atrafegat,
un dia i un altre.

Mots clau: Teresa Costa-Gramunt

Daniel Ruiz-Trillo

Edita versos.cat i és director del festival de poesia Poemestiu. Fa ràdio a Ràdio Estel. És autor del mural "Pol i de sons" i dels llibres següents:

1. Truc curt (El Carro del Sol, 1999).

2. Sal i vi (El Carro del Sol, 2000).

3. Sonets sonats (Edicions 96, 2000).

4. Decameló amb set (Rubricata, 2001).

5. Una estona de sal (Edicions 96, 2001).

6. Partícules i versos (Edicions 96, 2002).

7. Fibromiàlgia i tu (A Edicions, 2003).

8. Recer de versos (Edicions 96, 2006)

9.  Com un vals de Chopin (Paralelo Sur, 2012 ).

10. 40 plaers (Paralelo Sur, 2013).

11. Vers la llibertat (Paralelo Sur, 2014).

12. Sudokus i tu (il bosco blu, 2015).

13. Vint-i-cua (Voliana Edicions, 2016).

14. Suaus (Paralelo Sur, 2019).

15. La ruta natural (Paralelo Sur, 2020).

16. 100 idees per educar els fills (Létrame, 2022).

Ha format part de les antologies poètiques "Sac" i "Això no és una antologia", ha estat citat a Verbàlia, verbalia.com i Bloc Maragall. Escriu articles a Pares i Nens, Món Docent, Racó Català, cal.cat, D'Estil i Llengua Nacional.
Ha fet més de 45 blogs:

1. versos.cat

2. Correllengua del Guinardó

3. Dialectes

4. Literatura Catalana de Batxillerat

5. Valors Angeleta

6. Vídeos per a Tutoria

7. Angeleta Lectura

8. Poemestiu

9. Premis Poemestiu

10. Vídeos del Poemestiu

11. Aparadors del Poemestiu

12. Fotos del Poemestiu

13. Associació Cultural Poemestiu

14. Recitals diversos

15. Truc curt

16. El millor any

17. Darrutri

18. Antònia Font

19. Catalunya decideix

20. Espanya contra Catalunya

21. Celdoni Fonoll

22. Calçotada 42

23. De mar i muntanya

24. Paraula de mestre

25. Entrevista Demà

26. Vídeos indepes

27. 40 plaers

28. Vers la llibertat

29. Vint-i-cua

30. Català 2 ESO

31. Català 1 ESO

32. Festival Poemestiu

33. Establiments verbívors

34. English for us

35. Tot imés

36. 100 motius per a la independència

37. Padlet Darrutri

38. Songs for mejas

39. El lèxic del futbol

40. Les nostres cançons

41. Elena i Dani

42. 50 temes del Joan

43. Llibres en xarxa

44. Editorials en xarxa

45. Cultura en xarxa

Ha rebut els premis literaris següents: La Pinya (1993), Horta-Guinardó (1993), Marató Poètica (2012), Enjoy Barcelona (2012) i Paraules per viure (2013) .

Vés a la fitxa completa

# data[].attributes.attachment_link.title
Un poema per a les dones - Daniel Ruiz-Trillo

# data[].attributes.attachment_link.description
És de la Teresa Costa-Gramunt i es titula “La meva mare amb davantal”, tot un cant a la igualtat, a la tendresa i a la llibertat: Si Plató hagués cuinat
cada dia una olla de brou,
si hagués fet de mainadera
de tantes criatures de bolquers,
si hagués rentat i planxat
deu vestits com a poc,
i la muda…

# data[].attributes.headline
Lectures al voltant de les dones barcelonines

# data[].attributes.subject
Lectures al voltant de les dones barcelonines

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Biografies de dones que han deixat una empremta important a la nostra ciutat, com ara Maria Aurèlia Capmany o Montserrat Roig; diferents volums que descriuen el paper decisiu que han tingut les dones en l'evolució de Barcelona, o recorreguts per la història dels districtes de la ciutat des del punt de vista de les dones. Aquestes són les nostres recomanacions per celebrar el Dia Internacional de les Dones o el Dia de la Dona Treballadora.

Biografies

La més recent, coincidint amb el fet que el 2018 és l’Any Capmany, és la biografia Maria Aurèlia Capmany: L’època d’una dona: Edició del centenari (1918-2018). El seu biògraf, Agustí Pons, ens permet, amb aquesta edició commemorativa, seguir encara amb més detall els passos de Capmany a través de tots els seus compromisos vitals: des d’una formació intel·lectual sorgida de l’Institut-Escola fins a una culminació artística, cultural i política, sempre fonamentada en un fort sentiment de catalanitat, un anhel constant de justícia social, una defensa a ultrança dels drets de la dona i un compromís absolut amb la llengua catalana.

Montserrat Roig va ser una altra dona escriptora que va deixar empremta a la ciutat. Amb uns altres ulls: La biografia de Montserrat Roig, de Betsabé Garcia, n’és la biografia definitiva, l’única que ha estat autoritzada pels seus familiars. El llibre disposa de material inèdit procedent del llegat personal i familiar de l’autora.

I també és el moment de recordar la figura de Maria-Mercè Marçal. Amb el subtítol Una vida, Lluïsa Julià mostra en aquesta biografia tota la dimensió humana i literària de Maria-Mercè Marçal, la seva relació amb la poesia, el feminisme i la militància política, en un país i un temps d’acció i d’experimentació constants. En aquest sentit, la seva vida té una complicitat compartida per més d’una generació de dones que cal historiar.

Recopilatoris

Entre els diferents volums que hem publicat sobre dones barcelonines, n’hi ha de molt variats. Decidides: Set dones contra corrent i Compromeses: Vuit dones catalanes excepcionals, d’Elisenda Albertí, presenta dones catalanes —de naixement o d’adopció— decidides a governar les seves vides a contra corrent, que van destacar en les seves professions, van assumir un compromís amb la col·lectivitat i s’hi van mantenir fermes malgrat la guerra, l’exili i la repressió.

# data[].attributes.attachment_link.title
Lectures al voltant de les dones barcelonines

# data[].attributes.attachment_link.description
Dones. Amb motiu del Dia Internacional de les Dones, que se celebra el 8 de març de cada any, aprofitem per recomanar-vos els nostres llibres sobre dones barcelonines.

# data[].attributes.body
Algunes d'aquestes dinàmiques es poden fer tant a l'àmbit pedagògic com al personal i familiar.

# data[].attributes.headline
Els Plans d'igualtat. Com afecten les empreses?

# data[].attributes.subject
Els Plans d'igualtat. Com afecten les empreses?

# data[].attributes.attachment_link.title
Webinar. Los planes de igualdad ¿Cómo me afectan?

# data[].attributes.headline
La bretxa salarial entre homes i dones IDESCAT

# data[].attributes.subject
La bretxa salarial entre homes i dones IDESCAT

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Nota metodològica

L'indicador mesura la diferència entre el guany salarial brut mitjà per hora de l'ocupació assalariada masculina i de l'ocupació assalariada femenina com un percentatge del guany salarial brut mitjà per hora de l'ocupació assalariada masculina. L'indicador s'ha definit com a no ajustat, ja que proporciona una visió general de les desigualtats de gènere en termes salarials i mesura un concepte més ampli que el concepte d'igual retribució pel mateix treball. S'inclou tota l'ocupació assalariada d'empreses amb deu o més empleats, sense restriccions d'edat i hores treballades.

L'àmbit de cobertura sectorial són les empreses l'activitat econòmica de les quals s'engloba en els sectors de la indústria, la construcció i els serveis. S'exclou l'administració pública, les llars que ocupen personal domèstic i els organismes extraterritorials.

El concepte de guany salarial utilitzat inclou els pagaments per hores extraordinàries, però no els pagaments extraordinaris.

# data[].attributes.attachment_link.title
Idescat. Indicadors de la Unió Europea. Bretxa salarial entre homes i dones.

# data[].attributes.attachment_link.description
L’indicador mesura la diferència entre el guany salarial brut mitjà per hora de l’ocupació assalariada masculina i de l’ocupació assalariada femenina com un percentatge del guany salarial brut mitjà per hora de l’ocupació assalariada masculina. L’indicador s’ha definit com a no ajustat, ja que propo…

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Per celebrar el Dia Internacional de les Dones, el 8 de març, destaquem alguns poemes feministes i posem de manifest la rellevància de les dones poetes.
1
'The rights of woman'

Robert Burns. Alloway (Escòcia), 1759 - Ellisland (Escòcia), 1796
(traducció: Josep Pedrals)

Mentre Europa sols mira certs actes deleteris,
la caiguda dels reis i el destí dels imperis;
mentre la xerrameca d'estadistes de broma,
fa plans i s'embarbussa citant els Drets de l'Home;
enmig del rebombori vull treure a col·lació
que hi ha els Drets de la Dona i hi cal parar atenció.
2
'8 de març'
Maria-Mercè Marçal. Ivars d'Urgell, 1952 - Barcelona, 1998
Amb totes dues mans
alçades a la lluna,
obrim una finestra
en aquest cel tancat.
3
'Frau Freud'
Carol Ann Duffy. Glasgow (Regne Unit), 1955
Senyores, només per moure conversa, diguem
que ja he vist la part que em tocava d'ocellets, membres i pius,
de cigala i d'anguila i príap i pixa, de paquet,
de la cama que en fa tres, de titola i de tita; de fet,
es pot dir que soc tan entesa en l'art de llepar el cucurutxo
com la srta. M. Lewinsky -igualment de tipa, n'estic,
del sabre de carn, la llonganissa de pagès, el tronxo,
el múscul de l'amor, la cuca de nit, punxó, escrot, carallot,
del melindro i del ciri, del macarró, del tornavís, el garrot,
el pardal de moro. Enteneu-me, no tinc res en contra
de l'escurçó a la bragueta, del millor amic de la dona,
de la pistola, la serpeta -suposo que vull dir que,
senyores, estimades senyores, el penis de mitjana- no és bonic...
la picada del seu ullet sol i envejós... te'n fa compadir...
4
'Diacrític'
Mireia Calafell. Barcelona, 1980
dona dóna dona dóna
dona dóna dona dóna
dona dóna dona dóna
dona dóna dona dóna
dona dóna dona dóna

que violent és un accent
quan no fa prou diferencia
5
'Jo vinc d'un temps perdut'
Maria Beneyto. València, 1925 - 2011
Jo vinc d'un temps perdut. Sóc mare i filla
de l'ombra omnipresent. Amb fil d'aram
tanque la intimitat que em fa una illa.
Enllà el poder del plom, la por, la fam.

[...]

Mare i filla, besàvia de la terra
i encara amb por de nàixer, i vençuda
pel dinosaure groc de la desferra,
o per sempre mai pel temps perdut perduda.
6
'Ara esdevinc jo mateixa'

May Sarton. Wondelgem (Bèlgica), 1912 - York (EUA), 1995
(traducció de Montserrat Abelló)

Ara esdevinc jo mateixa. M'ha calgut
temps, molts anys i llocs;
He estat dissolta i trasbalsada,
he dut la cara d'altra gent,
he corregut embogida, com si el Temps hi fos,
terrible i vell, i m'avisés a crits:
"Afanya't, o et moriràs abans de..."
(Què? Abans no arribi el matí?
O el final del poema sigui clar?
O l'amor segur dins la ciutat closa?)
Ara, ben quieta, ser aquí,
sentir el meu propi pes i densitat!
L'ombra negra sobre el paper
és la meva mà; l'ombra d'un mot,
mentre el pensament forma a qui el conforma,
cau pesant sobre la pàgina, se sent.
Tot es fusiona ara, s'amalgama
del desig a l'acció, de paraula a silenci,
la feina, l'amor, el temps i la cara
recollits en un sol gest
intens de créixer, com les plantes.
Tan lent com la fruita que madura,
fèrtil, despresa, i com sempre consumida
cau però no exhaureix l'arrel,
perquè tot el poema sigui i doni,
creixi en mi per esdevenir cançó;
fet així i així arrelat per amor.
Ara hi ha temps i el Temps és jove.
Oh, en aquesta hora única visc
tota jo i no me'n moc.
Jo, la perseguida que embogida corria,
Para't, para't i atura el sol!
7
'Hombre pequeñito'
Alfonsina Storni. Capriasca (Suïssa), 1892 - Mar del Plata (Argentina), 1938 8
'La confidenta'
Blanca Llum Vidal. Barcelona, 1986
Tota la teva causa té forma de dona.
Tota la teva causa parla l' idioma de la cigala
copulant per dins el pi, vora la cúpula del fruit més alt.
Tota la teva causa és una edènica tragèdia
succeïda a hores petites
en un bosc tot d'atzavares
i totes elles embocades
per les grans ratespinyades
matant la mort de la florassa
per entre el cel que't cau damunt
t'esberla el cap
t'excita tot
i et tracaleja el Nu.

Tota la teva causa és un espasme
una immensa coltellada
a la gran dama que t'encén, que és madò Màgia,
la que t'agafa, te l'esparreca,
te l'espellofa, t'escanya fort i et mor de gust...

I quan la talles... ai bell galant!
no l'has partit
l'has fet més dura
l'has enfortit
l'has fet quiasme, que s'han creuat la sang amb lluna,
que Sang i Lluna en són La Causa,
i tota
la teva causa
té forma de Tall
9
'L'humil heroisme'
Clementina Arderiu. Barcelona, 1889 - 1976
Dones, anem, que ara ve el dia,
traguem domassos a orejar:
tot ve dient que ara ja sia
l'hora que el cor poruc sotjà.
Siguem encar la dona forta,
la que tot fent l'endreçament
va vigilant per si la porta
cedia al pas d'estranya gent.
Totes tenim memòria clara
-l'avio ho contava en nits d'estiu-
d'alguna feta de suara
on alguna àvia nostra viu.
Una n'hi hagué en la meva branca
que fou heroica amb gest humil:
tingué un missatge dins sa tanca
-ai, si l'hagués l'enemic vil!-.
I estant en guerra ben encesa,
presa la vila i el portal,
passava amb tota gentilesa
amb el missatge al davantal.
I al bell damunt guarnit havia
una minestra pel marit:
- ¿On va la flora de minyonia?
- A dur el dinar, si vou servit.
10
'Ella valora escapar-se'
Margaret Atwood. Ottawa (Canadà), 1939
Puc canviar-me a mi
mateixa més fàcilment
del que puc canviar-te a tu

podria deixar-me créixer l'escorça i
convertir-me en un arbust

o tirar enrere en el temps
i canviar-me per la imatge de dona
pintada a la paret de la cova, amb l'estómac
inundat i inflat de fertilitat,
la cara feta una granadura, un
embalum, reina de les termites

o (millor) accelerar-me,
disfressar-me amb els artells
i els vels de venes porpres de les senyores grans,
fer-me artrítica i distingida
o un gir més enllà:
esfondrar-me tota jo en el teu
llit, aferrada al meu cor
i estirar el llençol nostàlgic per damunt
del meu somriure de comiat encerat

la qual cosa seria inconvenient
però definitiva

# data[].attributes.attachment_link.title
10 poemes per recitar el 8 de març [VÍDEO] | betevé

# data[].attributes.attachment_link.description
Per celebrar el Dia Internacional de les Dones, el 8 de març , destaquem alguns poemes feministes i posem de manifest la rellevància de les dones poetes. 1 Robert Burns.

# data[].attributes.headline
El club de la lucha feminista - Jessica Bennet

# data[].attributes.subject
El club de la lucha feminista - Jessica Bennet

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Skip to Main Content (Press Enter)

Get the latest updates about JESSICA BENNETT

And go from well-read to best read with book recs, deals and more in your inbox every week.

And go from well-read to best read with book recs, deals and more in your inbox every week.

Become a Member

Start earning points for buying books! Just for joining you'll get personalized recommendations on your dashboard daily and features only for members.

Success!

Your account has been created. Upload book purchases, access your personalized book recommendations, and more from here. GOT IT

# data[].attributes.attachment_link.title
El club de la lucha feminista: Manual de la supervivencia en el trabajo para mujeres / Feminist Fight Club by JESSICA BENNETT: 9788416883288 | PenguinRandomHouse.com: Books

# data[].attributes.attachment_link.description
Skip to Main Content (Press Enter) Get the latest updates about JESSICA BENNETT And go from well-read to best read with book recs, deals and more in your inbox every week. And go from well-read to best read with book recs, deals and more in your inbox every week.

# data[].attributes.headline
26 contes per celebrar el Dia Internacional de les Dones

# data[].attributes.subject
26 contes per celebrar el Dia Internacional de les Dones

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Aquests contes reivindiquen el rol femení dins la societat i intenten fer desaparèixer els estereotips sexistes i la discriminació, per tal d'aconseguir un canvi de mentalitat i construir un món millor. La lectura de contes és una molt bona eina per conscienciar els infants.

Les protagonistes d'aquests contes són personatges femenins amb molt de carisma, caràcter i personalitat. Aquestes protagonistes ens demostren que són molt capaces de fer grans coses.

La lectura de contes és una molt bona eina per conscienciar als infants. Espero que el recull et sigui útil.

Contes de bona nit per a nenes rebels: 100 Històries de dones extraordinàries

Elena Favilli, Francesca Cavallo | Ed. Estrella Polar

Hi havia una vegada una princesa... una princesa? No! Hi havia una vegada cent dones que van canviar el món.
De Serena Williams a Malala Yousafzai, de Coco Chanel a Frida Kalo, d'Hipàtia a Michelle Obama, aquest llibre narra les vides extraordinàries de cent dones valentes i, a més, conté les il·lustracions de seixanta artistes d'arreu del món. Científiques, astronautes, aixecadores de pesos, jutgesses, xefs... Cent exemples de determinació i audàcia per a les grans somiadores. Perquè totes les nenes haurien de créixer sabent que poden ser tot allò que vulguin ser.

Hi ha dos volums més d'aquesta col·lecció.

Salvatge

Emily Hughes | Ed. Libros del Zorro Rojo

Salvatge és el brillant debut de l'autora hawaiana Emily Hughes. Amb frescor i desimboltura ens explica la història d'una nena que viu feliç a la natura, on els óssos li han ensenyat a menjar, els ocells a parlar i les guineus a jugar. Ella és audaç, valenta i increïblement lliure. Però un dia un nou animal entra en escena, un animal estranyament semblant a ella.

La història dels bonobos amb ulleres

Turín, Adela; Bosnia, Nella | Ed. Kalandraka

Bonobos i bonobes tenien un estatus molt diferent dins el manglar a on vivien tots junts. Ells menjaven allò que elles recol·lectaven; també viatjaven, aprenien i es modernitzaven però no permetien que elles poguessin evolucionar i es burlaven del seu aspecte. Fartes d'aquest tracte, les bonobes decideixen canviar el seu destí i se'n van a viure a un altre bosc a on demostraran la seva capacitat de sobreviure, de crear i de transformar la seva nova llar en un lloc "bonic i confortable, perfumat i tranquil"; tot al contrari de quan vivien amb els bonobos. Una història fabulada que pretén posar en valor el rol femení dins la societat i eradicar els estereotips sexistes i la discriminació, per poder canviar mentalitats i construir un món millor.

Jo vaig amb mi

Raquel Díaz Reguera | Ed. Thule

A una nena li agrada un nen, però el nen no es fixa en ella, no la mira. Què pot fer? Els seus amics li aconsellen de tot: que es tregui les cues, les ulleres, el somriure, les pigues, les ales, que no sigui tan xerraire. El nen per fi s'ha fixat en ella, però, amb tant treure's coses, fins i tot han marxat els ocells del seu cap. I la nena se n'adona que ja no és ella i decideix recuperar les seves cues, les ulleres, el seu somriure, les seves pigues, les seves ales, les seves paraules...

Yo, Jane

Patrick McDonnell | Ed. Océano Travesía

Una emotiva història de la vida real que és, al mateix temps, un homenatge a una dona apassionada per la natura, Jane Goodall. Una de les científiques més conegudes i estimades de l'actualitat. Ens explica la història de Jane, una nena anglesa nascuda en el si d'una família de pocs recursos, que somia anar a l'Àfrica per conèixer els animals que ha vist en els llibres. Mitjançant la seva imaginació es trasllada fins a aquest continent en companyia d'un simpàtic mico sense imaginar que, amb el pas el temps, el seu somni es tornarà realitat.

Quan les nenes volen alt

Raquel Díaz Reguera | Ed. Beascoa

L'Adriana, La Virginia i la Martina tenen grans somnis, però la banda del senyor Nohoaconseguiraspàs els ha omplert les butxaques de pedres perquè no puguin volar.

La Martina és lleugera com una fulla al vent. De gran vol ser la millor pilot del món sencer.

L'Adriana Sempre puja els esgraons de casa seva de tres en cinc. Sap que de gran serà una súper violinista. La Virginia és silenciosa i es passa tot el dia entre llibres. Té claríssim que serà una escriptora reconeguda

Inventores i els seus invents

Aitziber Lopez / Luciano Lozano | Ed. Flamboyant

T'has fixat en tots els objectes, les màquines i els mobles que tens al voltant? Tots han estat inventats per algú. I n'hi ha molts que van ser ideats per dones: noies que, com tu, volien millorar el món. És impossible parlar de tots els invents i de totes les inventores, però aquí te n'oferim una selecció bonica i divertida. Apropa-t'hi i capbussa't en el món del progrés!

Ja en sabem molt, de tot el que han fet Ells, i ara ens toca parlar d'Elles.

Les princeses també es tiren pets

Ilan Brenman, Ionit Zilberman | Ed. Animallibres

La Laura té un dubte molt important després d'una llarga discussió a classe sobre la Ventafocs. El seu amic Marcel ha confessat que la famosa i delicada princesa es tirava molts pets. Afortunadament, son pare, a qui li agraden els llibres i les bones històries, posseeix un llibre secret de les princeses en el qual la Laura trobarà les respostes a tots els seus dubtes.

El futuro es femenino: Cuentos para que juntas cambiemos el mundo

Diversos autors | Ed. Nube de Tinta

Un volum de luxe, que reuneix les millors il·lustradores del moment, i que recull contes inspiradors sobre les situacions a què ens enfrontem nenes i dones diàriament, mostrant com els seus protagonistes les transformen per empoderar-se.

Com seria un món igualitari, un món feminista?

Les nenes seran el que vulguin ser

Raquel Díaz Reguera | Ed. Beascoa

La Violeta, la Ximena i la Martina tornen a enfrontar-se a la banda de NOHOACONSEGUIRASMAI. Per fi s'han desempallegat de les pedres que tenien a les butxaques! Però la colla del NOHOACONSEGUIRASMAI està a l'aguait i prepara un nou atac per evitar que les nenes volin lliures i felices!

Potser amb l'ajuda del senyor SIVOLSPOTS les nenes podran canviar la cançó del NO per la cançó de l'I TANT... Aconseguiran volar ben amunt? Podran ser el que vulguin ser?

Hi ha res més avorrit que ésser una princesa rosa?

Raquel Díaz Reguera | Ed. Thule

La Carlota estava farta del rosa i de ser una princesa. La Carlota no volia fer petons a gripaus per esbrinar si eren prínceps blaus. La Carlota sempre es preguntava perquè no hi havien princeses que rescatessin als prínceps de les urpes dels llops o que cacessin dragons o muntessin en globus.

Dones extraordinàries que van canviar el món

Kate Pankhurst | Ed. Anaya

Coneix la història de tretze dones extraordinàries que van aconseguir coses increïbles seguint el que els deia el cor, el seu talent i els seus somnis. Vols volar pel cel amb l'aviadora AMELIA EARHART, defensar la justícia amb la ROSA PARKS, fer grans descobriments com la MARIE CURIE, crear l'estil de la FRIDA KHALO, la COCO CHANEL o la JANE AUSTEN? Viu la teva pròpia aventura de la mà d'algunes de les dones que han ajudat a definir el món en què vivim.

Daniela Pirata

Susanna Isern, Gomez | Ed. ELKAR

En aquell mar tan llunyà també navegava Daniela, a bord de l'Aranya Saltarina, el seu petit veler. Tot i les horribles llegendes que s'explicaven, ella buscava aquell terrorífic vaixell.

Hi havia alguna cosa que desitjava amb totes les seves forces: ¡Daniela volia ser pirata del Caiman Negre!

Los cuentos que nunca nos contaron

Diversos autors | Ed. Nube de Tinta

Damisel·les que es rescaten soles, dones que salven als seus marits, reines guerreres i noies sàvies que resolen endevinalles: on estaven amagades? Aquest recull de contes populars de tot el món ens descobreix a les heroïnes que estàvem buscant. Inclou els contes de: Blancaflor, Kupti i Imani, El príncep de les tres destinacions, Lady Ragnell, La donzella guerrera, La petita cap de família, El rossinyol a la mesquita, Mulha i la Imbula, Katherine Trencanous, La nena peix, La pastora d'oques...

Versos perversos

Roald Dahl (Autor), Quentin Blake (il·lustracions) | Grup Promotor

Roald Dahl torna a sorprendre els seus seguidors amb un llibre incisiu i insidiós: un recull de sis dels contes més famosos de tots els temps, escrits en versos perversos: la Ventafocs, en Jan i la mongetera, la Blancaneus i els set nans, la Rínxols d'Or i els tres Óssos, la Caputxeta Vermella i el Llop, els tres porquets. Per descomptat, en aquest llibre sobre feminisme, cap princesa necessita que la salvin!

Dones de ciència: 50 Pioneres valentes que van canviar el món

Rachel Ignotofsky | Ed. Un Per Un Parent

Entre les pioneres que hi apareixen, podem trobar figures tan conegudes com Marie Curie i Jane Goodall, i d'altres no tan conegudes, com Rachel Carson, que ja a principis del segle XX va advertir sobre els efectes nocius dels pesticides en el medi ambient i de la creixent contaminació.

Aquesta col·lecció d'històries apassionants també inclou infografies sobre temes rellevants en camps relatius a la ciència i un glossari científic il·lustrat.

Me llamo Pecas

Raquel Díaz Reguera | d. Elkar

El/la protagonista, no sabem el seu nom, ni la seva identitat sexual, ja que en cap moment es fa explícita en l'àlbum, però sabem què és el que es planteja: Hi ha jocs de nena i jocs de nens? Hi ha roba de nena i roba de nen? Hi ha llibres per a nenes i llibres per a nens? Per què? Pigues es planteja aquesta qüestió i descobreix que tot i que tothom defineix les coses "de nenes" o "de nens" ningú sap el perquè d'aquesta distinció.

Qui diu la veritat? La versió de la princesa

Eva Sans, Montse Balada | El Cep / La Nansa Edicions

Has pensat que la llegenda de Sant Jordi pot canviar si tothom deixes de parlar? Primer va parlar el cavaller; després, el drac. I ara és el moment de conèixer la versió de la princesa. Sembla que aquesta princesa no és com ens pensàvem. El que no ens esperàvem era que fos una princesa tant diferent!

La princesa vestida con una bolsa de papel

Robert Munsch (autor), Michael Martchenko (il·lustracions) | Ed. Annick

En aquest conte els girs argumentals apareixen a diversos nivells. En primer lloc, la princesa ha de salvar el príncep. En segon lloc, la princesa és menystinguda per l'atac d'un drac. En tercer lloc, no són feliços ni mengen perdius a la fi de l'obra. La princesa Elizabeth i el príncep Ronaldo s'estimen, però aquest és atrapat per un drac. El drac ha incendiat el castell d'Elizabeth i s'ha de vestir amb un tros de paper. Tot i salvar-lo, el príncep li recrimina la seva aparença. Aquest conte critica el costumisme en els contes de fades, a les fantasies medievals i en les llegendes.

Rosa Caramel

Adela Turin (Autor), Nella Bosnia (il·lustracions) | Kalandraka

A la manada, totes les elefantes són de color rosa, menys Margarita.

Aviat descobrirà que les del seu sexe tenen prohibit fer coses reservades als mascles.

Ella no acceptarà aquesta tradició i mostrarà a les seves companyes que la igualtat no és una utopia.

La nena dels pardals

Sara Pennypacker, Yoko Tanaka | Ed. Juventud

Quan a la Xina s'ordena exterminar tots els pardals perquè es mengen gran part de les collites, la Ming-Li decideix salvar tants pardals com pugui. El valerós gest de la nena serà una lliçó per als qui no van saber veure la importància de cada espècie en el cicle de la vida.

Georgina i la Dragona

Lucía Serrano | Ed. Beascoa

Obriu bé els ulls i les orelles. Tanqueu la boca, que no hi entrin mosques. I estigueu preparats per descobrir exactament com la terrible Dragona va terroritzar un poble sencer. Com va estar a punt de menjar-se un príncep bell i delicat per a saciar la seva gana voraç. I com la Georgina, la més valenta de totes les valentes, va solucionar aquest embolic amb audàcia, ferocitat i... humor. Molt d'humor.

Elenita

Campbell Geeslin, Ana Juan | Ed. Kokinos

Elenita volia ser bufadora de vidre, igual que el seu pare. Però el seu pare va posar el crit al cel i va dir que d'això ni parlar-ne. Qui ha sentit mai parlar d'una nena bufadora de vidre? Així que a la nena no li va quedar més remei que emprendre un llarg viatge ple d'aventures només per aconseguir el seu anhelat somni.

L'Artur i la Clementina

Adela Turín (autor), Nella Bosnia (il·lustracions) | Ed. Kalandraka

Les protagonistes d'aquest conte són dues tortugues, l'Artur i la Clementina, que és casen i van a viure a la vora del llac. La Clementina inicia la nova etapa plena d'il·lusions i plans però aviat l'Artur s'encarregarà de treure-li del cap les seves idees, menyspreant els seus plans i anul·lant la seva personalitat fins que la Clementina diu prou.

La princesa rebel

Anna Kemp, Sara Ogilvie (il·lustracions) | Editorial Blume

Vet aquí la princesa Elna. N'esteu tips de sentir el conte del príncep blau? Us agradaria conèixer una princesa amb més "ganxo"? Aleshores us presentem el llibre ideal! Oblideu-vos de vestits amb llacets, casaments de somni i balls en palaus! L'Elna és tossuda i molt trapella, només vol anar a la seva i fer amistats d'allò més curioses. És la princesa rebel!

La Caputxeta forçuda

El conte de la Caputxeta girat com un mitjó, amb unes bones dosis de sentit de l'humor. La Caputxeta es troba el llop quan està de camí a visitar la seva àvia, però fins aquí la semblança amb el relat original... la Caputxeta Forçuda és molt forta i espavilada, i no necessitarà de cap caçador per parar els peus al llop i donar-li una bona lliçó
Vols recomanar algun conte? Ho pots fer afegint un comentari. Moltes gràcies 😉

# data[].attributes.attachment_link.title
26 contes per celebrar amb la canalla el Dia Internacional de les Dones - El Diari de l'Educació

# data[].attributes.attachment_link.description
Aquests contes reivindiquen el rol femení dins la societat i intenten fer desaparèixer els estereotips sexistes i la discriminació, per tal d'aconseguir un canvi de mentalitat i construir un món millor. La lectura de contes és una molt bona eina per conscienciar els infants.

# data[].attributes.headline
Material estadístic "Les dones en l'esport"

# data[].attributes.subject
Material estadístic "Les dones en l'esport"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Servei de Programes de Qualificació Professional Inicial

# data[].attributes.attachment_link.title
Productos y Servicios / Publicaciones / Publicaciones de descarga gratuita

# data[].attributes.attachment_link.description
INE. Instituto Nacional de Estadística. National Statistics Institute. Spanish Statistical Office. El INE elabora y distribuye estadisticas de Espana. Este servidor contiene: Censos de Poblacion y Viviendas 2001, Informacion general, Productos de difusion, Espana en cifras, Datos coyunturales, Datos…

# data[].attributes.body
Selecció de recursos documentals.

# data[].attributes.headline
Guia per a l'elaboració del Pla d'Igualtat a les empreses

# data[].attributes.subject
Guia per a l'elaboració del Pla d'Igualtat a les empreses

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ush-ups and photography aren't normal bed partners. But when Cybele Malinowski was starting out as a young photography assistant in 2005, she was told to do 100 push-ups a day. The reason? To "match the strength of a man".

"It's extremely physically demanding work," recalls Sydney-based Malinowski, now 37. "Camera and lighting equipment has historically been designed by men for men."

As her career gathered pace, Malinowski battled discrimination beyond heavy gear. Often when she arrived on set, the client would assume that her male assistant was the photographer, or that she was the makeup artist or stylist. More recently, when she became pregnant, Malinowski suddenly found herself losing jobs: clients told her they feared she just wasn't "up to it".

Today the majority of students in undergraduate and graduate photojournalism programs are women. Yet between 2012 and 2017, women made up just 15% of entries to the World Press Photo awards, according to the New York Times. A survey of major talent agency websites in Australia and their roster reveals that under 25% of agency-represented photographers are female.

This affects what we see on our front pages and billboards. In the US, as revealed in a TEDx talk by the celebrated photographer Jill Greenberg, 92% of adverts are shot by men, as are 85% of magazine covers. (This despite the fact that 85% of consumer purchases are made by women). Anecdotal evidence in Australia, where statistics are harder to find, suggests similar ratios. As Nadiya Nacorda once said: "Sexism does not stop at the photo industry's doorstep. It comes inside, and goes in your fridge, cracks open a beer and sits on the couch."

Trying to get sexism off the couch has become Malinowski's mission. Last year she co-founded Agender, a platform for female photographers designed to exchange ideas and advance careers, with the former investment banker turned entrepreneur Angela Liang. Their second annual exhibition, Balance for Better, will open on 9 March to mark International Women's Day, with 50% of sale profits donated to Sydney Women's Fund.

"This exhibition, on the one hand, is held to celebrate women and it's also trying to put a mirror up on the industry itself: [to say] look at these incredible women, why are they still a minority?" says Malinowski.

"We want to show future female photographers: yes, of course, you can do it. If you're hungry, you're talented, you're driven, you can definitely get there."

In Balance for Better, 22 female photographshave created responses to the question of what makes up the "female gaze". Images include Malinowski's Big Sur, Little Her, in which a naked woman with red hair is dwarfed by a sparse coastal landscape; Liz Ham's Grumble and Moan Winter, showing a woman and girl swimming underwater; andYasmin Suteja's soulful portraits of African-American skaters in New York.

Being a female photographer can be an advantage in certain situations. For example, gaining access to, and the trust of, children or women in conservative countries in the Middle East. But this also has a flipside. The documentary photographer and artist Anna Maria Antoinette D'Addario, who shoots for publications ranging from the New York Times to the Guardian and whose work is shown in Balance for Better, was recently at a holy festival in Vrindavan, northern India, where she found herself stuck in traffic. "I had my head yanked back aggressively by men wanting to paint my face ... I witnessed foreign women on the streets being openly groped," she says.

"The temple was renowned for being packed full of male devotees and based on my experience during the day I knew that if I went there I would be putting myself in a volatile situation," continues D'Addario. "The shots I wanted to get were not vital to my story so I returned home but I was frustrated and a little angry, as it was the first time I had felt that my being a woman had limited my freedom and safety in a place I wanted to work."

D'Addario experienced a physical threat to her safety. Her fears were not unwarranted: women killed on the job in recent years include the German photographer Anja Niedringhaus, who was shot dead in Afghanistan in 2014, and the French photographer, Camille Lepage, murdered in the Central African Republic at the age of 26 the same year.

However, Agender's Liang believes that a far more insidious, and unreported, problem is unconscious bias. "Many creative directors and producers will simply go back to the same photographers they've already worked with time and time again, who are more often than not male," she explains. Stereotypes often dictate that "women should stick to what they know: weddings, beauty, children, families".

Not helping are learned gender differences instilled at infancy. While men are taught from childhood to be bold and assertive, women are taught to be apologetic. Liang notes: "Women are more susceptible to imposter syndrome ... [they are] less confident about approaching or pitching if they don't feel they are 100% qualified."

Malinowski, for one, believes that female photography is critical to leading a shift away from the male gaze, creating "a whole new visual language and in turn visual identity for women (and men)". It is desperately needed: as Jill Greenberg put it bluntly in her TEDx talk, "nearly every image we are surrounded by has been filtered through a man's eye".

In Balance for Better, one photograph, shot specifically for the show, stands out. The sculptural We Are Women by Cara O'Dowd shows women - some young, some old, all naked except for their underpants - painted different shades of pink. "We are women. This is what we are saying," insists Malinowski of the work. "Here we are. Look at us."

Agender's second annual exhibition, Balance for Better, is showing at Sun Studios, Sydney, from 9-31 March

# data[].attributes.attachment_link.title
Women battling sexism in photography - a picture essay

# data[].attributes.attachment_link.description
ush-ups and photography aren't normal bed partners. But when Cybele Malinowski was starting out as a young photography assistant in 2005, she was told to do 100 push-ups a day. The reason? To "match the strength of a man". "It's extremely physically demanding work," recalls Sydney-based Malinowski, now 37.

# data[].attributes.headline
Todos deberíamos ser feministas - Chimamanda Ngozi Adichie

# data[].attributes.subject
Todos deberíamos ser feministas - Chimamanda Ngozi Adichie

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ser feminista no es solo cosa de mujeres. Chimamanda Ngozi Adichie lo demuestra en este elocuente y perspicaz texto, en el que nos brinda una definición singular de lo que significa ser feminista en el siglo XXI. Con un estilo claro y directo, y sin dejar de lado el humor, esta carismática autora explora el papel de la mujer actual y apunta ideas para hacer de este mundo un lugar más justo.
"Hoy me gustaría pedir que empecemos a soñar con un plan para un mundo distinto. Un mundo más justo. Un mundo de hombres y mujeres más felices y más honestos consigo mismos. Y esta es la forma de empezar: tenemos que criar a nuestras hijas de otra forma. Y también a nuestros hijos."
La crítica ha dicho...
"Un ensayo conmovedor que debería llegar a todos los estudiantes y profesores para provocar un nuevo debate y concienciar a los más jóvenes y no tan jóvenes."
Kirkus Review

"Adichie [tiene] virtuosismo, empatía sin límites y una punzante agudeza social."
Dave Eggers

"He aquí una nueva escritora dotada con la habilidad de los antiguos contadores de historias."
Chinua Achebe

"Una escritora que tiene mucho que decir."
The Times

"Adichie está dando forma a la historia de su país. Es afortunada, y nosotros, sus lectores, lo somos aún más."
Edmund White

Ser feminista no es solo cosa de mujeres. Chimamanda Ngozi Adichie lo demuestra en este elocuente y perspicaz texto, en el que nos brinda una definición singular de lo que significa ser feminista en el siglo XXI. Con un estilo claro y directo, y sin dejar de lado el humor, esta carismática autora explora el papel de la mujer actual y apunta ideas para hacer de este mundo un lugar más justo.
"Hoy me gustaría pedir que empecemos a soñar con un plan para un mundo distinto. Un mundo más justo. Un mundo de hombres y mujeres más felices y más honestos consigo mismos. Y esta es la forma de empezar: tenemos que criar a nuestras hijas de otra forma. Y también a nuestros hijos."
La crítica ha dicho...
"Un ensayo conmovedor que debería llegar a todos los estudiantes y profesores para provocar un nuevo debate y concienciar a los más jóvenes y no tan jóvenes."
Kirkus Review

"Adichie [tiene] virtuosismo, empatía sin límites y una punzante agudeza social."
Dave Eggers

"He aquí una nueva escritora dotada con la habilidad de los antiguos contadores de historias."
Chinua Achebe

"Una escritora que tiene mucho que decir."
The Times

"Adichie está dando forma a la historia de su país. Es afortunada, y nosotros, sus lectores, lo somos aún más."
Edmund White

# data[].attributes.attachment_link.title
Todos deberíamos ser feministas | Penguin Libros

# data[].attributes.attachment_link.description
Ser feminista no es solo cosa de mujeres. Chimamanda Ngozi Adichie lo demuestra en este elocuente y perspicaz texto, en el que nos brinda una definición singular de lo que significa ser feminista en el siglo XXI.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
SOBRE ESTEREOTIPS DE GÈNERE A LA INFANTESA

Érase una vez. Vídeo d’animació el personatge de la qual Stan es transforma segons els desitjos diferenciats d’un nen i una nena.

Erase una vez otra familia. Presenta la història d’una família i els desafiaments quotidians que mares, mares i altres referents familiars enfronten en la criança i educació dels fills i filles.

SuperLola. Conte coeducatiu protagonitzat per una nena valenta que vol ser superheroïna.

La peluca de Luca. Luca és un nen sense prejudicis que apareix en el col·legi amb la seva perruca de pèl llarg i serrell recte, i no entén per què riuen d’ell i a més li criden noia. Només les noies poden portar perruca? Per ser noi cal ser el contrari a les noies? Què hi ha de dolent a semblar una noia?

El vestido nuevo. Què passaria si un nen ve a classe amb un vestit rosa? Quina seria la reacció de la resta de l’alumnat, mestres o la direcció de l’escola? Un curt emotiu que parla de l’expressió de gènere no normativa i de la llibertat d’un nen de primària.

SOBRE ESTEREOTIPS DE GÈNERE, MODELS DE FEMINITAT I MASCULINITAT

Vídeos

La vida de Juan. Què significa ser home? Convida a reflexionar sobre la construcció de la masculinitat, proposant actituds i comportaments lliures dels estereotips masclistes.

Érase una vez otra María. Curt d’animació que tracta sobre les desigualtats de gènere, on la protagonista proposa alternatives i desitjos.

Estereotipos de feminidad en Disney. Imatges sobre la construcció de la feminitat en les pel·lícules de Disney (fins mitjans dels anys 90)

Sexismo, fuerza y dominación (2012). Imatges de la masculinitat en les pel·lícules de Disney.

Hombres (2006). Des de l’experiència personal dels participants, ens mostren altres formes de ser home, altres masculinitats.

Pel·lícules

Billy Elliot. Dirigida per Stephen Daldry (2000).

Buda explotó per vergüenza. Dirigida per Hana Mkhmalbaf (2007).

Jinete de ballenas. Dirigida per Niki Caro (2003).

Little Miss Sunshine. Dirigida per Jonathan Dayton y Valerie Faris (2006).

Mi vida en rosa. Dirigida per Alain Berlin (1997).

Offside. Dirigida per Jafar Panahi (2005).

Quiero ser como Beckham. Dirigida per Gurinder Chadha (2002).

Shrek. Película de animación dirigida per Andrew Adamson y Vicky Jenson (2001).

Tomboy. Dirigida per Céline Sciamma (2011).

Ágora. Dirigida per Alejandro Amenábar (2009).

Ángeles de Hierro. Dirigida per Katja von Gamier (2004).

Antonia’s Line. Dirigida per Marleene Gorris (1995).

Brave. Película de animación dirigida per Mark Andrews, Brenda Chapman, Steve Purcell (2012).

Caramel. Dirigida per Nadine Labaki (2007).

Chocolat. Dirigida per Lasse Hallström (2000).

En tierra de hombres. Dirigida per Niki Caro (2005).

Frida. Dirigida per Julie Taymor (2002).

Hula Girls. Dirigida per Lee Sang-il (2006).

La fuente de las mujeres. Dirigida per Radu Mihăileanu (2011).

La sonrisa de Monalisa. Dirigida per Mike Newell (2003) .

Las Bostonianas. Dirigida per James Ivory (1984).

Las mujeres de verdad tienen curvas. Dirigida per Patricia Cardoso (2002).

Made in L.A. Dirigida per Almudena Carracedo (2008).

Persépolis. Pel·lícula de animació dirigida per Marjane Satrapi i Vincent Paronnaud (2007).

Thelma y Louise. Dirigida per Ridley Scott (1991).

Tomates verdes fritos. Dirigida per Jon Avnet (1991).

Tristán e Isolda. Dirigida per Kevin Reynolds (2006).

A tres metros sobre el cielo. Dirigida per Fernando González Molina (2010).

La Bella i la Bèstia. Dirigida per Gary Trousdale i Kirk Wise (1991)

La Saga Crepúsculo. Dirigida per Catherine Hardwick (2008).

Una pistola en cada mano. Dirigida per Cesc Gay (2012)

PEL·LÍCULES ON LES I ELS PROTAGONISTES TRENQUEN LES NORMES DE GÈNERE

Ágora: Dirigida per Alejandro Amenábar (2009).

Ángeles de Hierro: Dirigida per Katja von Gamier (2004).

Antonia’s Line: Dirigida per Marleene Gorris (1995).

Billy Elliot: Dirigida per Stephen Daldry (2000).

Brave: Pel·lícula d’animación dirigida per Mark Andrews, Brenda Chapman, Steve Purcell (2012).

Buda explotó per vergüenza: Dirigida per Hana Mkhmalbaf (2007).

Caramel: Dirigida per Nadine Labaki (2007).

Chocolat: Dirigida per Lasse Hallström (2000).

En tierra de hombres: Dirigida per Niki Caro (2005).

Frida: Dirigida per Julie Taymor (2002).

Hula Girls: Dirigida per Lee Sang-il (2006).

Jinete de ballenas: Dirigida per Niki Caro (2003).

La fuente de las mujeres: Dirigida per Radu Mihăileanu (2011).

La sonrisa de Monalisa: Dirigida per Mike Newell (2003).

Las Bostonianas: Dirigida per James Ivory (1984).

Las mujeres de verdad tienen curvas: Dirigida per Patricia Cardoso (2002).

Little Miss Sunshine: Dirigida per Jonathan Dayton i Valerie Faris (2006).

Made in L.A: Dirigida per Almudena Carracedo (2008).

Mi vida en rosa: Dirigida per Alain Berlin (1997)

Offside: Dirigida per Jafar Panahi (2005).

Persépolis: Pel·lícula de animació dirigida per Marjane Satrapi i Vincent Paronnaud (2007).

Quiero ser como Beckham: Dirigida per Gurinder Chadha (2002).

Shrek: Película de animación dirigida per Andrew Adamson y Vicky Jenson (2001).

Thelma y Louise: Dirigida per Ridley Scott (1991).

Tomates verdes fritos: Dirigida per Jon Avnet (1991).

Tomboy: Dirigida per Céline Sciamma (2011).

Tristán e Isolda: Dirigida per Kevin Reynolds (2006).

PER A TRACTAR L’AMOR ROMÀNTIC I LA VIOLÈNCIA MASCLISTA A LA PARELLA

Amores que matan: Curt dirigit per Icíar Bollaín (2000).

Antigua vida mia. Dirigida per Héctor Olivera (2001).

A tres metros sobre el cielo: Dirigida per Fernando González Molina (2010).

La Bella i la Bèstia. Dirigida per Gary Trousdale i Kirk Wise (1991)

La Saga Crepúsculo: Dirigida per Catherine Hardwick (2008).

Solo mía: Dirigida per Javier Balaguer (2001 ).

Tengo ganas de ti: Dirigida per Fernando González Molina (2012).

Te doy mis ojos: Dirigida per Icíar Bollaín (2003).

Querernos bien (2013) sobre la violència de gènere en adolescents. Intervenen Erick Pescador, María José Díaz-Aguado i Marta Ramos.

SOBRE TIC-S I VIOLÈNCIA MASCLISTA

Sexting: no ho produeixis!”  i Sexting: no ho transmetis! De Pantallas Amigas.

Què és sexting? Un vídeo molt útil per a tractar amb alumnes de secundària aquest tipus de ciberassetjament com una forma de violència masclista

Què és sextorsió. De pantalles Amigas

PER A TRACTAR LA DIVERSITAT SEXUAL I DE GÈNERE I L’ASSETJAMENT LGBTFÒBIC

Vídeos

1977. Curt d’animació de Peque Varela, fantàstic per a tractar els estereotips de gènere, l’expressió de gènere i la preferència sexual, en clau d’autoestima i apoderament.

El test de la vida real, sobre la despatologització de les identitats trans.

Es fundamental (treballar l’homosexualitat a l’escola).

Spot publicitari contra l’homofòbia.

Vídeo What’s going on… per Jonah Mowry, un vídeo subtitulat on relata l’assetjament homofòbic que estava patint des de la primària. Un vídeo viral que va tenir moltes respostes d’altres estudiants homosexuals i persones LGBT com a mostra de suport als Estats Units. És un vídeo dur i emotiu, s’ha de fer servir amb cura, deixant espai per a parlar dels sentiments que genera. Es recomana fer-ho una vegada s’hagin treballat prejudicis sobre el col·lectiu LGBT i s’hagi donat a conèixer la seva realitat des d’un punt de vista positiu i empoderador.

Campanya It gets better realitzada pel personal de Pixar.

Laura i Gabriela, campanya Tot Millora de LesCat.

Pel·lícules

Antigua vida mia. Dirigida per Héctor Olivera (2001).

Lirios de agua. Dirigida per Céline Sciamma (2007).

Fresa y chocolate. Dirigida per  Tomás Gutiérrez Alea i Juan Carlos Tabío (1993).

Fucking Amal. Dirigida per Lukas Moodysson (1998). Temàtica: adolescents lesbianes.

XXY. Dirigida per Lucía Puenzo (2007).

La increïble y verdadera historia de dos mujeres enamorades. Dirigida per Maria Maggenti (1995)

Aimée i Jaguar. Dirigida per Max Färberböck (1999).

Boys don’t cry. Dirigida per Kimberly Peirce (1999)

Desayuno en Plutón. Dirigida per Neil Jordan i Patrick McCabe (2005).

Brokeback mountain. Dirigida per Ang Lee (2005).

C.R.A.Z.Y. Dirigida per Jean-Marc Vallée (2005).

Get real. Dirigida per Simon Shore (1998).

Mejor que el chocolate. Dirigida per Anne Wheeler(1999).

Mi nombre es Harvey Milk. Dirigida per Gus Van Sant (2008).

Transamérica. Dirigida per Duncan Tucker (2005).

El cel·luloide oculto. Documental dirigit per Robert Epstein i Jeffrey Friedman (1995). Temàtica: Analitza la història de la presència i el tractament de personatges homosexuals en el cine de Hollywood.

SOBRE COEDUCACIÓ

I tu qui ets? Documental sobre coeducació. Bea Ruiz Pérez (2011)

CORESPONSABILITAT I TASQUES DE CURA

Campanya pel repartiment de les tasques domèstiques

El sueño imposible. Un curt sobre la coresponsabilitat a casa i les desigualtats de gènere.

Invisibles. Curt suposa una reflexió interessant sobre l’economia y la invisibilitat del treball que realitzen les dones.

SOBRE SEXISME ALS MITJANS DE COMUNICACIÓ

Miss Escaparate. Documental que aborda el sexisme en els mitjans de comunicació.(2013)

Evolution. Campanya sobre els models de bellesa irreals a la publicitat.

Beauty Pressure. Campanya sobre el bombardeig d’imatges de cossos de dones i els efectes en nenes i noies joves.

Estereotipos en la publicidad (2010).

# data[].attributes.attachment_link.description
La peluca de Luca. Luca és un nen sense prejudicis que apareix en el col·legi amb la seva perruca de pèl llarg i serrell recte, i no entén per què riuen d'ell i a més li criden noia. Només les noies poden portar perruca? Per ser noi cal ser el contrari a les noies?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El 8 de març és el dia escollit per les Nacions Unides per commemorar el Dia Internacional de les Dones i representa una oportunitat per celebrar, reflexionar i reivindicar el drets de les dones en totes les esferes de la vida pública i privada.

La celebració no es basa en un únic fet, però té el seu origen en les reivindicacions protagonitzades per les dones obreres, des de mitjans del s.XIX, davant de les precàries condicions laborals a què estaven sotmeses a l'època industrial.

Actualment aquesta data contribueix a sensibilitzar la població entorn les desigualtats de gènere encara existents, reivindicar canvis més efectius i reconèixer les aportacions de les dones d'arreu del món en els diferents àmbits socials, culturals i econòmics.

Des de la Biblioteca Virtual ens sumem a aquesta celebració a través de diversos recursos informatius dels prestatges virtuals elaborats per les biblioteques de la Xarxa de Biblioteques Municipals i l' Oficina de les Dones i LGTBI de la Diputació de Barcelona.
#8M #DiaDeLesDones

# data[].attributes.attachment_link.description
El 8 de març és el dia escollit per les Nacions Unides per commemorar el Dia Internacional de les Dones i representa una oportunitat per celebrar, reflexionar i reivindicar el drets de les dones en totes les esferes de la vida pública i privada.

# data[].attributes.headline
Incorporació de la perspectiva de gènere

# data[].attributes.subject
Incorporació de la perspectiva de gènere

# data[].attributes.body
Eines i recursos fonamentals

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El mandato respecto a la igualdad de género y el empoderamiento las mujeres está acordado universalmente por los Estados Miembros y engloba todos los ámbitos de la paz, el desarrollo y los derechos humanos. Los mandatos sobre la igualdad de género toman como base la Carta de las Naciones Unidas, la cual, de manera inequívoca, reafirmó la igualdad de derechos de mujeres y hombres.

La Cuarta Conferencia Mundial sobre la Mujer celebrada en 1995 defendió la incorporación de una perspectiva de género como un enfoque fundamental y estratégico para alcanzar los compromisos en igualdad de género. La Declaración y la Plataforma de Acción de Beijing resultantes instan a todas las partes interesadas relacionadas con políticas y programas de desarrollo, incluidas organizaciones de las Naciones Unidas, Estados Miembros y actores de la sociedad civil, a tomar medidas en este sentido. Existen compromisos adicionales incluidos en el documento final del vigésimo tercer periodo extraordinario de sesiones de la Asamblea General, la Declaración del Milenio y diversas resoluciones y decisiones de la Asamblea General de las Naciones Unidas, el Consejo de Seguridad, el Consejo Económico y Social y la Comisión de la Condición Jurídica y Social de la Mujer.

Las conclusiones convenidas del ECOSOC de 1997 definían la incorporación de una perspectiva de género como: "El proceso de evaluación de las consecuencias para las mujeres y los hombres de cualquier actividad planificada, inclusive las leyes, políticas o programas, en todos los sectores y a todos los niveles. Es una estrategia destinada a hacer que las preocupaciones y experiencias de las mujeres, así como de los hombres, sean un elemento integrante de la elaboración, la aplicación, la supervisión y la evaluación de las políticas y los programas en todas las esferas políticas, económicas y sociales, a fin de que las mujeres y los hombres se beneficien por igual y se impida que se perpetúe la desigualdad. El objetivo final es lograr la igualdad [sustantiva] entre los géneros".

Según esto, la igualdad de género es el objetivo de desarrollo general y a largo plazo, mientras que la incorporación de una perspectiva de género es un conjunto de enfoques específicos y estratégicos así como procesos técnicos e institucionales que se adoptan para alcanzar este objetivo. La incorporación de una perspectiva de género integra la igualdad de género en las organizaciones públicas y privadas de un país, en políticas centrales o locales, y en programas de servicios y sectoriales. Con la vista puesta en el futuro, se propone transformar instituciones sociales, leyes, normas culturales y prácticas comunitarias que son discriminatorias, por ejemplo, aquellas que limitan el acceso de las mujeres a los derechos sobre la propiedad o restringen su acceso a los espacios públicos.

Herramientas y recursos fundamentales:

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
incorporación de la perspectiva de género

# data[].attributes.attachment_link.title
Incorporación de la perspectiva de género

# data[].attributes.attachment_link.description
La incorporación de la perspectiva de género es un enfoque aceptado mundialmente para lograr la igualdad de género y constituye una parte esencial de la labor de ONU Mujeres.

# data[].attributes.body
Emprenedora feminista de 24 anys que lluita per aconseguir els seus objectius i superar els obstacles.

# data[].attributes.attachment_link.title
Doctor Prats - Caminem Lluny (Videoclip oficial)

# data[].attributes.attachment_link.title
el Diluvi - I tu, sols tu (Videoclip Oficial)

# data[].attributes.attachment_link.title
Clara Peya - OCEANES (Official Music Video)

# data[].attributes.attachment_link.title
Aretha Franklin - Respect [1967] (Aretha's Original Version)

# data[].attributes.attachment_link.title
Sense Sal - 'La Sortida feat. Miki Núñez' (Videoclip Oficial)

# data[].attributes.attachment_link.title
ROSALÍA - A NINGÚN HOMBRE (Cap.11: Poder [Audio])

# data[].attributes.attachment_link.title
De Aretha Franklin a Rosalía: 13 canciones feministas que deberías conocer (y analizar)

# data[].attributes.headline
Joc de taula: 100 fites del feminisme i algun entrebanc

# data[].attributes.subject
Joc de taula: 100 fites del feminisme i algun entrebanc

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Jane Addams (1860-1935) va ser una sociòloga i la fundadora del treball social als Estats Units. Va ser guardonada amb el Premi Nobel de la Pau l'any 1931 conjuntament amb Nicholas Murray Butler.

Hortènsia Alonso (1953-2010) va ser professora de Treball Social, regidora de l'Ajuntament de Lleida (1991-1995 i 1998-1999), tècnica d'Infància i responsable de l'Observatori de la Violència de Gènere a la Subdelegació del govern de l'Estat a Lleida. Va treballar activament per erradicar la violència contra les dones i els infants.

Concepción Arenal de Ponte (1820-1893) va ser una escriptora gallega, precursora del moviment feminista a Espanya.

Elena Arizmendi Mejía (1884-1949) va ser una feminista mexicana que va crear organitzacions com "Las Mujeres de la raza" i la "Liga Internacional de Mujeres Ibéricas e Hispanoamericanas" en col·laboració amb Sofia Vila de Buentello.

Emily Greene Balch (1867-1961) va ser una sindicalista nord-americana, escriptora i pacifista. Va ser guardonada amb el Premi Nobel de la Pau l'any 1946 conjuntament amb John Raleigh Mott.

Sirimavo Bandaranaike (1916-2000) va ser una política d'Sri Lanka i la primera dona en la història moderna que va arribar a cap d'estat.

Maria Dolors Bargalló i Serra (1902-1980) va ser una política i feminista catalana.

Aurora Bertrana i Salazar (1892-1974) va ser una escriptora, periodista, aventurera i violoncel·lista catalana.

Simone de Beauvoir (1908-1986) va ser una novel·lista, filòsofa existencialista, professora i feminista francesa.

Francesca Bonnemaison (1872- 1949) va ser una pedagoga, escriptora i promotora de l'educació femenina popular catalana. Va ser la mecenes i creadora de la Biblioteca Popular de la Dona l'any 1909 que seria el nucli del que després es coneixeria com l'Institut de Cultura i Biblioteca Popular de la Dona.

Pearl S. Buck (1892-1973) va ser una escriptora nord-americana guardonada amb el Premi Nobel de Literatura l'any 1938 per les seves riques i èpiques descripcions de la vida camperola a la Xina i per les seves obres mestres biogràfiques.

Maria Aurèlia Capmany i Farnés (1918-1991) va ser una novel·lista, dramaturga i assagista catalana. Va destacar també com a activista cultural, feminista i antifranquista.

Clara Campoamor Rodríguez (1888-1972) va ser una advocada, escriptora i política activa durant el període de la Segona República Espanyola i defensora dels drets de les dones.

Teresa Claramunt i Creus (1862-1931) va ser una dirigent anarcosindicalista catalana.

Gerty Theresa Cori (1896- 1957) va ser una bioquímica i professora universitària nord-americana, d'origen txecoslovac i la primera dona guardonada amb el Premi Nobel de Medicina i Fisiologia l'any 1947.

Marie Skłodowska Curie (1867-1934) va ser una física i química polonesa, nacionalitzada francesa, pionera en els primers temps de l'estudi de les radiacions. Va ser guardonada amb el Premi Nobel de Física l'any 1903 conjuntament amb el seu marit, Pierre Curie, i Henri Becquerel, pels seus descobriments en el camp de la radioactivitat. L'any 1911 torna a ser guardonada amb el Premi Nobel de Química per l'aïllament del radi pur.

Grazia Deledda (1871-1936) va ser una novel·lista, poeta italiana i figura clau de la literatura sarda en italià del segle XX. Va ser guardonada amb el Premi Nobel de Literatura l'any 1926,

Maria Domènech i Escoté (1874- 1952) va ser una escriptora catalana. Va participar en el moviment de promoció de la dona, de caràcter filantròpic i educatiu, portat a terme per Francesca Bonnemaison, Dolors Monserdà i Carme Karr. L'any 1912 fundà i presidí la Federació Sindical d'Obreres, amb l'objectiu de facilitar a les dones l'accés a la cultura i a l'educació, a més de defensar els seus drets com a treballadores

Lidia Falcón O'Neill (1935) és una advocada i periodista feminista espanyola.

Dorothy Mary Crowfoot Hodgkin (1910-1994) va ser una química i professora universitària anglesa. Va ser guardonada amb el Premi Nobel de Química l'any 1964.

Irène Joliot-Curie (1897-1956) va ser una física i química francesa. Va ser guardonada amb el Premi Nobel de Química l'any 1935 convertint-se així en la segona dona en obtenir aquest guardó, la primera va ser la seva mare, Marie Curie.

Carme Karr i Alfonsetti (1865-1943) va ser una periodista, escriptora, feminista, pacifista, musicòloga i publicista catalana.

Victoria Kent Siano (1891-1987) va ser la primera dona advocada a exercir a Espanya, i la primera dona al món que va intervenir davant d'un Tribunal Suprem de Guerra i Marina.

Aleksandra Kol·lontai (1872-1952) va ser una revolucionària comunista russa. Ha estat considerada com una figura clau en el feminisme marxista. El 1919 creà, juntament amb Inessa Armand, el Zhenotdel, institució dedicada a defensar els drets de les dones.

Nadejda Krúpskaia (1869- 1939) va ser una revolucionària bolxevic i pedagoga russa.

Selma Lagerlöf (1858 1940) va ser una escriptora sueca guardonada amb el Premi Nobel de Literatura l'any 1909, sent la primera dona guardonada en aquesta categoria.

Les germanes Mirabal van ser tres opositores al règim del dictador dominicà Trujillo. El 25 de novembre de 1960, quan es traslladaven a veure els seus marits a la presó on els tenien reclosos pel seu activisme polític, agents de Trujillo van provocar un accident mortal. Es deien Patria, Minerva i María Teresa. En homenatge a aquestes tres dones lluitadores les Nacions Unides van instituir el Dia internacional per a l'eliminació de la violència contra les dones a proposta de la República Dominicana i amb el suport de 60 països.

Gabriela Mistral, pseudònim de Lucila de María del Perpetuo Socorro Godoy Alcayaga (1889- 1957) va ser una professora, pedagoga i poeta xilena guardonada amb el Premi Nobel de Literatura l'any 1945. Va ser la primera persona llatinoamericana guardonada amb el Premi Nobel en aquest camp.

Dolors Monserdà i Vidal (1845-1919) va ser una escriptora catalana impulsora d'obres de caràcter social i feminista, al costat de Carme Karr i Alfonsetti.

Maria Montessori (1870 1952) va ser una pedagoga, científica, metgessa, psiquiatra i filòsofa, i una devota catòlica, feminista i humanista italiana. És la creadora del conegut mètode Montessori, implantat arreu del món.

Frederica Montseny i Mañé (1905-1994) va ser una política i escriptora i líder anarquista espanyola. Va ser ministra durant la Segona República Espanyola i la primera dona ministra d'Espanya

Margarita Nelken Mansberger (1894-1968) va ser una escriptora i política espanyola, una de les representants de l'incipient moviment feminista a Espanya durant la dècada de 1930.

Florence Nightingale (1820- 1910) va ser una infermera, estadística i reformadora social britànica, considerada la mare de la infermeria moderna i la creadora del seu primer model conceptual.

Rosa Parks (1913-2005) fou una activista nord-americana per l'equiparació de drets civils entre blancs i negres als Estats Units.

Margaret Sanger (1879-1966) va ser una infermera i activista nord-americana defensora del control de la natalitat i de l'eugenèsia (un dels punts més controvertits del seu pensament).

Enriqueta Sèculi i Bastida (1897-1976) va ser una pedagoga, dirigent esportiva, feminista i escriptora catalana.

Rosa Sensat i Vilà (1873-1961) va ser una mestra catalana que contribuí al desenvolupament de l'escola pública catalana durant el primer terç del segle XX.

Leonor Serrano Pablo (1890-1942) va ser una mestra i advocada catalana defensora dels drets de les dones.

Bertha von Suttner (1843-1914) va ser una novel·lista austríaca, pacifista radical, que va ser guardonada amb el Premi Nobel de la Pau l'any 1905.

Josefina Torrents i Illas (1902-2006) va ser una nedadora i dirigent esportiva catalana, considerada una de les pioneres de la natació a Catalunya.

Teresa Torrens i Illas (1892-1951) va ser una dirigent esportiva catalana i mestra de professió.

Sigrid Undset (1882- 1949) va ser una escriptora noruega guardonada amb el Premi Nobel de Literatura l'any 1928 principalment per les seves descripcions de gran abast de la vida nòrdica durant l'edat mitjana.

Virginia Woolf (1882-1941) va ser una escriptora i editora anglesa pacifista i una destacada defensora dels drets de les dones amb obres com Una cambra pròpia (1929). Va ser una de les primeres en reflexionar sobre què és ser dona, quina i com és la identitat femenina i la relació d'aquesta amb l'art en general (literatura, pintura, etc.).

# data[].attributes.attachment_link.title
100 fites del feminisme i algun entrebanc

# data[].attributes.attachment_link.description
Jane Addams (1860-1935) va ser una sociòloga i la fundadora del treball social als Estats Units. Va ser guardonada amb el Premi Nobel de la Pau l'any 1931 conjuntament amb Nicholas Murray Butler.

# data[].attributes.body
"Les professions tenen sexe?" Us compartirm un petit vídeo d'unes alumnes de l'Universitat de Lleida.

# data[].attributes.body
(1 minuts i 30 segons)

# data[].attributes.attachment_link.title
EL MACHISMO TAMBIÉN SE APRENDE. 25 de Noviembre #LaRinconada

# data[].attributes.body
(11 minuts)

# data[].attributes.attachment_link.title
"Silenci". Curtmetratge contra la LGTBIfòbia a les aules

# data[].attributes.headline
"Érase una vez una lucha justa" amb playmobils

# data[].attributes.subject
"Érase una vez una lucha justa" amb playmobils

# data[].attributes.body
(4 minuts)

# data[].attributes.attachment_link.title
El feminismo contado para niños: "Érase una vez una lucha justa"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Butlletí de l'Institut Català de les Dones

Subscriu-t'hi

Segueix les xarxes socials de l'ICD

Adreces i telèfons

Cerca on pots registrar un document, quin és l’horari de la teva oficina d’atenció ciutadana més propera…

Serveis i oficines d'informació i atenció a les dones

Observatori de la Igualtat de Gènere

Avís legal

Accessibilitat

Mapa web

# data[].attributes.attachment_link.description
Accedeix a " Consell Nacional de les Dones de Catalunya"

# data[].attributes.body
#amblanostramirada8m
#Som8deMarç
#SomCorresponsables

# data[].attributes.body
Doctora en Ciències Informàtiques
https://es.wikipedia.org/wiki/Mary_Kenneth_Keller

# data[].attributes.body
Enginyera informàtica, dissenyadora de videojocs
https://es.wikipedia.org/wiki/Carol_Shaw

# data[].attributes.body
Matemàtica, manager de la NASA
https://es.wikipedia.org/wiki/Dorothy_Vaughan

# data[].attributes.body
Pilot de motocros

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ashley Fiolek ( Dearborn, Michigan, 22 d'octubre de 1990) és una expilot professional de motocròs nord-americana. En 2008, 2009, 2011, i 2012 va guanyar el campionat Motocròs de dones (WMX) corrent amb plats número 67 i 1.

Fiolek Va néixer a Dearborn, Michigan, i és sorda de naixement. L'agost de 1998, la família Fiolek es va mudar a St. Augustine, Florida per que Ashley pogués assistir a la Florida School for the Deaf and Blind, l'escola més gran d'aquest tipus als Estats Units. A l'escola, va estudiar ballet, va córrer i va jugar bàsquet. Quan Fiolek va acabar vuitè grau, els seus pares van decidir començar a ensenyar-li a la seva llar.

Quan era nina, la seva família sovint anava a la cabanya del seu avi a Wolverine (Michigan), on passejava pel bosc durant hores. Als tres anys, els seus pares li van donar una Yamaha PW50, una moto per a motociclistes molt joves. Va conduir aquest vehicle diversos anys, amb rodes d'entrenament, acompanyada dels seus pares.

Fiolek va començar a córrer als set anys. Va ser la campiona del WMX Pro Nacional en 2008 després del seu primer triomf professional al WMA Pro Nacional Hangtown. També va guanyar moltes carreres la temporada 2009, incloent Moto1 a Hangtown i ambdós Motos a Glen Helen. Va repetir el 2009 el WMX Pro National Champion acabant setena en el Steel City Raceway a Delmont (Pennsilvània), el 5 de setembre de 2009. Va acabar aquesta carrera lesionada amb una fractura de clavícula a causa d'una caiguda durant la carrera. Va guanyar el WMX Pro Nationals una altra vegada el 2011. El 2012, va xocar i va sofrir una concussió i una fractura de còccix. Va ser una DNS (Did Not Start) a High Point Raceway, Mount Morris, Pennsilvània. Després de gairebé un mes em blanc, va tornar a córrer en RedBud MX a Buchanan, Michigan, on va començar la carrera pel seu proper títol. Ashley va prendre el global en aquella i en les següents dues carreres en Washougal, Washington, i Southwick, Massachusetts. Va córrer el WMX Pro National Championship a Lake Elsinore, Califòrnia en 2012.

El 2008, va ser la primera corredora dona de motocròs a estar en la portada de la revista TransWorld Motocross. El 2009, es va convertir en la primera dona a formar part de l'equip American Honda Racing i estar nominada a un premi ESPY. El setembre d'aquest any va ser nomenada Persona Sorda del Mes per Deafpeople.com. El 2010, Ashley va publicar la seva autobiografia, Kicking Up Dirt, coescrit amb Caroline Ryder. El 2011, Fiolek i la seva moto van estar presents en un anunci de Red Bull. Va ser la sisena atleta patrocinada per Red Bull en aparèixer en un anunci per a la beguda energètica. El 2012, va estar en una publicació de la revista i va presentar una xerrada TEDx.

En 2010 Fiolek va conèixer Noora Moghaddas, una competidora de motocròs de l'Orient Mitjà, i les dues dones es van fer amigues ja que corrien i compartien objectius similars com millorar les condicions per a les dones i noies als seus respectius països. Fiolek va dir, "Noora continua en la seva cerca per ajudar el fet que les dones iranianes aprenen com muntar, córrer i siguin més fortes. Espero ser part d'aquesta important missió amb ella, de manera que ambdues puguem compartir el nostre amor pel motocròs amb persones d'altres països. És genial saber que el nostre món no és realment tan gran. Fins i tot amb cultures i llengües diferents, tots podem unir-nos i compartir alguna cosa sobre les nostres passions."

El 2009, Ashley va guanyar la seva primera medalla d'or als X Games. Això la va convertir en la primera medallista sorda dels X Games, i la campiona més jove de l'associació de motocròs de dones. Fiolek va guanyar la seva segona medalla d'or consecutiva dels X Games en Super X Women's el 31 de juliol de 2010, als X Games 16.

En 2011, als X Games 17, Fiolek va tenir un accident mentre conduïa i va quedar inconscient. Els doctors van determinar que era incapaç de competir. En 2012, va quedar fora dels X Games per segon any consecutiu després de sofrir una concussió en un accident el 2 juny en el WMX Moto 2 a Lakewood (Colorado).

Al juny del 2012, Ashley va aparèixer a Conan, sent la primera persona sorda a aparèixer al programa. Al setembre d'aquest any, va aparèixer en un episodi de Switched at Birth com Robin Swiller, una corredora de motocròs qui desenvolupa un interès en el personatge principal, Emmett Bledsoe. Aquest mateix mes, va dir a Espn.com: "aquesta és la meva última temporada en la sèrie exterior però certament no corrent! Hauràs d'esperar fins a novembre, ho sento." En 2013, va reiterar que va deixar WMX.

El 2013, va aparèixer com ella mateixa en No Ordinary Hero: The SuperDeafy Movie.

El juliol del 2014 va començar a treballar com a especialista de cinema de motocicleta per al xou Marvel Universe Live.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ashley Fiolek - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure

# data[].attributes.attachment_link.description
Ashley Fiolek ( Dearborn, Michigan, 22 d'octubre de 1990) és una expilot professional de motocròs nord-americana. En 2008, 2009, 2011, i 2012 va guanyar el campionat Motocròs de dones (WMX) corrent amb plats número 67 i 1. Fiolek Va néixer a Dearborn, Michigan, i és sorda de naixement.

# data[].attributes.body
Chef
https://es.wikipedia.org/wiki/Carme_Ruscalleda

# data[].attributes.body
Rapera d'Afganistan

# data[].attributes.body
Tatuadora

# data[].attributes.body
Científica

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
(1920)

(fr) (pl)

(pl) 7 novembre 1867

4 juliol 1934 (66 anys)

( )

(1934-1995)

, i

,

, , , , , , i

(1895-1906),

,

, i

()

Maria Skłodowska-Curie, més coneguda com a Marie Curie (Curie era el cognom del seu marit, Pierre Curie) o Madame Curie (Varsovia, 7 de novembre de 1867 - París, 4 de juliol de 1934) va ser una física i química polonesa, pionera en els primers temps de l'estudi de les radiacions.[1][2] Va rebre el Premi Nobel de Física el 1903, juntament amb el seu marit, Pierre Curie, i Henri Becquerel, pels seus descobriments en el camp de la radioactivitat. L'any 1911 va rebre el Premi Nobel de Química per l'aïllament del radi pur.[3] Va ser la primera a emprar el terme radioactivitat.

Marie va ser nacionalitzada francesa i va ser una ciutadana activament lleial al seu nou país, però mai va perdre el seu sentit d'identitat polonès. El primer element químic que va descobrir, el 1898, l'anomenà com a homenatge al seu país d'origen.

Maria Skłodowska va néixer el dia 7 de novembre de 1867 a Varsòvia, la capital de Polònia. Era filla de Władysław Skłodowski, professor com el seu avi, i de Bronislawa Marianna Boguska, que va ser mestra, pianista i cantant. Era la menor de cinc germans: Zofia ( 1862), Józef ( 1863), Bronislawa, coneguda com a Bronia ( 1865), Helena, coneguda com a Hela ( 1866) i, finalment, ella, Maria ( 1867). El seu avi, Józef Skłodowski, havia estat un respectat professor a Lublin on, entre d'altres, havia estat mestre del futur novel·lista i candidat al Premi Nobel de Literatura, Bolesław Prus. El seu pare Ladislau Sklodowski impartia matemàtiques i física, les disciplines que Maria triaria, i va ser successivament director de dos gimnasiums (instituts de secundària) per a nens de Varsòvia. La seva mare, Bronislawa, treballava en un prestigiós internat de noies de Varsòvia; patia tuberculosi i va morir quan Maria tenia dotze anys. Dos anys abans, Zofia, germana gran de Maria, havia mort de tifus. El pare de Maria era ateu, i la seva mare una devota catòlica; segons Robert William Reid, la mort de la seva mare i germana fou la causa que Maria abandonés el catolicisme i fos agnòstica.

Quan tenia deu anys, Maria va començar a anar a l'escola on la seva mare havia treballat quan encara es trobava bé. Entre els seus interessos, destacava la passió per la lectura, especialment en història natural i física. Maria mostrà la seva afició per la lectura als quatre anys, edat en què ja llegia perfectament.

Posteriorment, va assistir a un gymnasium o institut de secundària femení, en què es va graduar el 12 de juny de 1883. Va passar l'any següent al camp amb parents del seu pare, i després, juntament amb el seu pare, visqué a Varsòvia, on van rebre algunes classes particulars. A la secundària, va ser sempre la primera alumna de la classe, i es va destacar per inculcar en les seves companyes l'entusiasme pel treball. Entre les llengües que dominava, hi havia el rus, el polonès, l' alemany i el francès.

En aquell temps, la major part de Polònia estava ocupada per Rússia que, després de diverses revoltes nacionalistes sufocades de manera violenta, havia imposat la seva llengua i els seus costums. Juntament amb la seva germana Helena, Maria assistia a classes clandestines ofertes en un pensionat en les quals s'ensenyava cultura polonesa.

Tant pel costat patern com pel matern, la família havia perdut els seus béns i fortunes per implicacions polítiques en aixecaments patriòtics polonesos. Aquest fet condemnà Maria, les seves germanes grans i el seu germà, a una difícil lluita per seguir endavant en la vida.

Va arribar a un acord amb la seva germana Bronisława, que consistia en el fet que la Maria li donaria ajuda econòmica durant els estudis mèdics de Bronia a París, a canvi d'un ajut semblant però a la inversa, dos anys després. Per aquest motiu, va posar-se a treballar com a institutriu. En primer lloc amb la família d'un advocat a Cracòvia; després, durant dos anys a Ciechanów amb una família d'un terratinent, els Zorawski, parents del seu pare. Mentre treballava per a la família d'aquest, ella es va enamorar del seu fill, Kazimierz Zorawski (un futur eminent matemàtic polonès), i aquest li correspongué. Els seus pares, però, van rebutjar la idea que el seu fill es casés amb una parent pobra, i Kazimierz fou incapaç d'oposar-s'hi i la Maria va perdre la feina d'institutriu. Va trobar una altra feina amb la família Fuchs, a Sopot, a la costa de la mar Bàltica, on passà l'any següent alhora que ajudava econòmicament la seva germana.

A principis de 1890, Bronisława, que uns mesos abans es casà amb Kazimierz Dluski, va convidar la Maria a unir-se a ells a París però ella s'hi va negar perquè no podia pagar la matrícula de la universitat i, a més, seguia esperant poder casar-se amb en Kazimierz Zorawski. Va tornar a casa del seu pare, amb qui va romandre fins a la tardor de 1891, tutoritzant i estudiant a la clandestina Uniwersytet Latający (Universitat Flotant), i va començar la seva formació en la pràctica científica en un laboratori del Museu de la Indústria i Agricultura (Muzeum Przemysłu i Rolnictwa), dirigit pel seu cosí Józef Boguski, que havia estat ajudant el gran químic rus Dmitri Mendeléiev, a Sant Petersburg.

L'octubre de 1891, davant la insistència de la seva germana i després de rebre una carta de Zorawski en la qual li notificava que trencava definitivament la relació amb ella, va decidir marxar a França. La ruptura de la Maria amb Zorawski va ser tràgica per a tots dos. En Zorawski aviat va obtenir un doctorat i desenvolupà una carrera acadèmica com a matemàtic molt brillant, i es convertí primer en professor i, posteriorment, en el rector de la Universitat de Cracòvia i president de la Societat d'Aprenentatge de Varsòvia. La Maria, a París, va trobar temporalment refugi a casa de la seva germana i el seu cunyat abans de llogar unes golfes velles; allà va continuar amb els seus estudis de física, química i matemàtiques a la Sorbona, la gran universitat de París on tan sols hi havia 210 dones matriculades d'entre 9000 estudiants.

El 1891, Maria es matriculà a la Facultat de Ciències Matemàtiques i Naturals de la Universitat de la Sorbona, i a partir d'aquest moment, es feu anomenar Marie Sklodowska. Tot i tenir una sòlida base cultural adquirida de manera autodidacta, va haver d'esforçar-se per millorar els seus coneixements de francès, matemàtiques i física, per estar al nivell dels seus companys. Estudiava durant el dia, i feia tutories a la nit, guanyant només el suficient per a viure. El 1893 es llicencià en física, amb el primer lloc de la seva promoció; poc després va començar a treballar en un laboratori industrial a Lippman. Mentrestant, va continuar estudiant a la Sorbona, i el 1894 obtingué la llicenciatura en matemàtiques, amb el número dos de la seva promoció. Per finançar-se els estudis de matemàtiques, acceptà una beca de la Fundació Alexandròvitx, que li fou atorgada gràcies a Jadwiga Dydyńska, una coneguda. Els diners de la beca, 600 rubles, va ser restituïts per Marie més tard.

Al mateix any 1894, Pierre Curie va entrar en la seva vida. Era professor seu a l'Escola de Física i Química (l' École Supérieure de Physique et de Chimie Industrielles de la Ville de Paris (ESPCI). Marie havia iniciat la carrera científica a París investigant les propietats magnètiques de diversos acers; i va ser l'interès mutu que tenien Marie i Pierre pel magnetisme el que va contribuir a apropar-los.

La seva partida l'estiu següent cap a Varsòvia només enfortí els seus sentiments mutus. Marie encara tenia l'esperança que podria tornar a Polònia i treballar en el seu camp d'estudi. Tot i així, quan se li va negar un lloc a la Universitat de Cracòvia simplement perquè era una dona va tornar a París. Gairebé un any després, el 26 juliol de 1895, Marie es va casar amb Pierre Curie, en una cerimònia senzilla en què van rebre alguns diners d'amics i familiars. Amb aquests obsequis, els nuvis compraren dues bicicletes i passaren tot l'estiu viatjant per França, hostatjant-se en fondes i menjant poc.

Posteriorment, els dos físics amb prou feines sortien del seu laboratori, engrescats en les seves recerques. Les úniques aficions, compartides, eren fer llargues passejades en bicicleta i els viatges a l'estranger, que els van unir encara més. Marie havia trobat un nou amor, un soci i col·laborador científic de qui podria aprendre. El 1895, Röntgen va descobrir els raigs X i el 1896 Becquerel va descobrir la radioactivitat natural. Marie fou animada per Pierre perquè realitzés la seva tesi doctoral basant-se en aquest últim descobriment.

El matrimoni duraria, fins a la tràgica mort de Pierre, un total d'onze anys. Marie i Pierre van tenir una filla nascuda el 12 de setembre de 1897 que anomenaren Irène i una altra, Ève, nascuda el desembre de 1904. Anys després, l' 1 de novembre de 1914, Irène començaria a ajudar-la en les investigacions.

Després d'una doble titulació, el següent repte era l'obtenció del doctorat. Fins aquell moment, l'única dona que havia aconseguit doctorar-se era l'alemanya Elsa Neumann.

El primer pas era l'elecció del tema de la seva tesi. Després d'analitzar-ho amb el seu marit, tots dos van decidir centrar-se en els treballs del físic Henri Becquerel. El 1896, Becquerel va descobrir que les sals d' urani emeten raigs que s'assemblen als raigs X en el seu poder de penetració. Ell va demostrar que aquesta radiació, a diferència de la fosforescència, no depèn d'una font externa d' energia, sinó que semblava sorgir espontàniament del mateix urani. Becquerel descobrí, en realitat, la radioactivitat. Aquest treball estava relacionat amb el recent descobriment dels raigs X per part del físic Wilhelm Röntgen. Marie Curie s'interessà per aquests treballs i, amb l'ajut del seu marit, va decidir investigar la naturalesa de les radiacions que produïen les sals d'urani.

Marie va usar una tècnica molt interessant per a investigar les mostres. Quinze anys abans, el seu marit i el seu germà havien inventat l' electroscopi, un aparell per a mesurar els corrents elèctrics molt baixos. Utilitzant l'electroscopi, Marie va descobrir que els raigs d'urani provoquen que l'aire del voltant de la mostra condueixi l'electricitat. El seu primer resultat utilitzant aquesta tècnica fou la conclusió que l'activitat dels compostos d'urani només depenia de la quantitat present d'urani. Havia demostrat que la radiació no era el resultat d'una interacció entre les molècules, sinó que havia de provenir del mateix àtom. En termes científics, aquesta va ser la peça més important de la tasca que va dur a terme.

Amb els seus estudis sistemàtics, Marie havia inclòs dos minerals d'urani: la pechblenda i la torbernita. L'electroscopi va mostrar que la pechblenda era quatre vegades més activa que el mateix urani, i la torbernita, dues vegades més activa. Marie va arribar a la conclusió que si eren correctes els seus resultats anteriors en els quals establia una relació entre la quantitat d'urani i la seva activitat, llavors aquests dos minerals que contenen petites quantitats d'alguna altra substància, són molt més actius que el mateix urani. Reid, en la seva biografia, afirma:

"

La idea era la seva, ningú no la va ajudar a formular-la, i encara que ella ho va consultar al seu marit per la seva opinió, es va establir clarament que era la seva propietària. Aquest fet, més tard, queda registrat en dues ocasions en la seva biografia, que va consultar al seu marit per assegurar que no hi havia cap possible ambigüitat. És probable que ja en aquesta primerenca etapa de la seva carrera [ella] es va adonar que... a molts científics, els resulta difícil creure que una dona pogués ser capaç d'una obra original com en la que ella estava involucrada.

"

En la seva recerca sistemàtica d'altres substàncies a més de les sals d'urani que emeten radiació, Curie va descobrir que l'element tori era, igualment, radioactiu. Era molt conscient de la importància de publicar els seus descobriments amb rapidesa i, per tant, n'establí la seva prioritat. Curie va escollir la via ràpida de la publicació. El seu paper, donant una breu i simple explicació del seu treball, va ser presentat per a l'Acadèmia de Ciències el 12 d'abril de 1898, pel seu antic professor, Gabriel Lippmann.

Tot i així, igual que Silvanus Thompson havia estat criticat durament per Becquerel per l'atribució de descobriments, Marie Curie va ser qüestionada en la cursa per explicar la seva descoberta que el tori emet raigs de la mateixa manera com l'urani. Dos mesos abans, Gerhard Schmidt havia publicat la seva pròpia conclusió a Berlín.

Ningú més en el món de la física es va adonar del que Curie havia descrit en una frase dels seus apunts, en la qual observava com era superior l'activitat de la pechblenda i la chalcolita en comparació amb la de l'urani mateix. Deia: El fet és molt notable, i porta a la creença que aquests minerals poden contenir un element que és molt més actiu que l'urani. Més tard, recordà com sentia "un desig apassionat de verificar aquesta hipòtesi, al més ràpidament possible". Pierre Curie estava segur que el que havien descobert no era un efecte espuri. Ell estava tan intrigat que va decidir abandonar momentàniament el seu treball en els cristalls i es va unir a la recerca de Marie. El 14 d'abril de 1898, amb optimisme, pesaren una mostra de 100 grams de pechblenda i terra. No eren conscients que el que estaven buscant era present en quantitats tan petites que amb el temps haurien de processar tones de mineral.

El juliol de 1898, Marie i Pierre van publicar un document que anunciava l'existència d'un element al qual van anomenar , en honor de la Polònia natal de Marie que continuava sent repartida entre tres imperis. El 26 de desembre de 1898, els Curie va anunciar l'existència d'un segon element, el qual van anomenar per la seva intensa radioactivitat, una paraula que ella va encunyar.

La pechblenda és un mineral complex, i la separació química dels seus components és una tasca àrdua. El descobriment del poloni va ser relativament fàcil; químicament s'assembla al bismut i el poloni va ser l'única substància similar al bismut present en el mineral. Ara bé, el radi ja era més difícil d'aconseguir, perquè químicament està estretament relacionat amb el bari, i la pechblenda conté els dos elements. El 1898, els esposos Curie havien obtingut traces de radi, però quantitats apreciables, no contaminades per bari, encara estaven fora del seu abast.

El matrimoni Curie va emprendre la dura tasca de separar la sal de radi mitjançant el procés de cristal·lització diferencial. D'una tona de pechblenda, el 1902, van separar una desena part d'un gram de clorur de radi. El 1910, Marie, treballant ja sense el seu marit, que havia mort el 1906, va aïllar el radi pur.

En una decisió inusual, Marie Sklodowska-Curie, de manera deliberada, es va abstenir de patentar el procés d'aïllament del radi perquè la comunitat científica pogués investigar sense obstacles. D'altra banda, com que no tenien encara un bon coneixement dels efectes nocius de l'exposició a la radiació quan es treballa amb substàncies radioactives sense una protecció adequada, Marie i el seu marit no tenien consciència del preu que es paga per aquest tipus d'investigació. De fet, els efectes mutagènics de la radioactivitat no serien descoberts fins al 1927 pel genetista nord-americà Hermann Joseph Muller.

El 25 de juny de 1903, sota la supervisió d' Henri Becquerel, Marie va publicar la seva tesi doctoral, amb el títol Investigacions sobre les substàncies radioactives. Va defensar la tesi davant d'un tribunal presidit pel físic Gabriel Lippmann i va obtenir el títol de doctora per la Universitat de la Sorbona de París amb la menció

Amb el seu marit van estudiar els materials radioactius i en particular la uraninita, que tenia la curiosa propietat de ser més radioactiva que l' urani que s'extreia d'aquesta. L'explicació lògica va ser suposar que la uraninita contenia traces d'algun element molt més radioactiu que el mateix urani. Després de diversos anys de treball constant, amb la concentració de diverses classes d'uraninita, van aïllar dos nous elements químics. El primer el van decidir anomenar , en referència al seu país natiu, i l'altre, radi, a causa de la seua intensa radioactivitat. Amb una actitud desinteressada, no patentà el procés d'aïllament del radi, deixant-lo obert a la investigació de tota la comunitat científica.

El 19 d'abril de 1906 morí el seu marit Pierre Curie, en ser atropellat per un carruatge als carrers de París. Tot i que Marie quedà molt afectada pel succés, continuà els seus treballs i assumí la càtedra del seu marit, el 5 de novembre de 1906, 650 anys després de l'última dona que la va assumir. Aleshores era el primer mestre de sexe femení de la universitat, dos anys més tard també la primera amb títol de professor.

Marie va continuar treballant i aconsegueix purificar alguns decigrams de clorur de radi, fent una nova medició del seu pes atòmic. Al mateix temps publica una classificació dels radioelements i una taula de les constants radioactives. També aconsegueix preparar el primer patró internacional de radi que consisteix en un tub de vidre contenint vint-i-un mil·ligrams de clorur de radi pur i que diposita a l' Oficina Internacional de Pesos i Mesures de Sèvres.

L'any 1910 Marie aconsegueix aïllar un gram de radi pur i a l'any següent és l'única dona en participar en la primera conferència Solvay, que reuneix a totes les eminències internacionals del món de la física: Max Planck, Albert Einstein, Paul Langevin, Marcel Brillouin, Maurice de Broglie, Jean Perrin, Henri Poincaré i Marie Curie.

Després de la mort del seu marit, Marie es va traslladar a Sceaux amb les seves filles, el seu sogre, que va morir uns anys més tard, i una educadora. Va tenir un romanç amb el físic Paul Langevin, que era casat, la qual cosa va resultar un escàndol periodístic amb tints xenòfobs. A causa d'aquest escàndol la salut de Marie se'n va ressentir i va marxar a Anglaterra a casa de la també física Hertha Ayrton amb un nom fals, apartant-se dels laboratoris durant un any.

Durant la Primera Guerra Mundial, Curie va proposar l'ús de la radiografia mòbil per al tractament de soldats ferits. El 1921 va publicar un llibre ( La radiologie et la guerre), va visitar els Estats Units, on fou rebuda triomfalment, amb la intenció de recaptar fons per a la investigació científica. En els seus últims anys, fou assetjada per molts físics i productors de cosmètics, que van usar material radioactiu sense precaucions.

Curie va morir prop de la ciutat francesa de Salanches el 4 de juliol de 1934 a conseqüència d'una leucèmia, deguda segurament a l'exposició massiva a la radiació durant el seu treball. Amb Pierre Curie, va tenir dues filles, una de les quals, Irène Joliot-Curie, fou guardonada amb el Premi Nobel en Química l'any 1935, juntament amb el seu espòs Frédéric Joliot-Curie. El 21 d'abril de 1995, les seves restes foren traslladades del panteó familiar al panteó de París juntament amb les del seu espòs.

El 10 de desembre de 1903 fou guardonada amb el Premi Nobel de Física, sent la primera dona en rebre'l, juntament amb Pierre Curie i Henri Becquerel, en reconeixement als extraordinaris serveis rendits en les seues investigacions conjuntes sobre els fenòmens de radiació descoberta per Henri Becquerel. Inicialment tan sols s'havien proposat els noms de Henri i Pierre per rebre el premi però, quan aquest últim se'n va assabentar, va enviar una carta als membres del comitè per que reparessin la falta, ja que, Marie, havia estat la iniciadora de la investigació i la seva feina era indissociable de la de Pierre. El matrimoni Curie però, no va assistir a l'entrega, en part per la sobrecàrrega de feïna i en part per la mala salut de Pierre.

L'any 1911 va rebre el Premi Nobel de Química en reconeixement als seus serveis en l'avanç de la química pel descobriment dels elements radi i poloni, l'aïllament del radi i l'estudi de la naturalesa i compostos d'aquest element.

Fou la primera persona a la qual se li van concedir dos Premis Nobel en dues categories diferents, únicament igualat per Linus Pauling.

Comunitat científica

Física de la partícula: el 1910, el Congrés de Radiologia aprovà posar el nom de (Ci) a la unitat de l'activitat radioactiva (definida com l'activitat d'un gram de ²²⁶Ra), tot i que actualment aquesta ha estat reemplaçada pel Becquerel (Bq), que pertany al sistema internacional. En honor del matrimoni Curie, l'element químic de la taula periòdica amb nombre atòmic 96, descobert l'any 1944, va rebre el seu nom: (Cm).

Astronomia: en honor seu, així com el del seu espòs, rep el nom l'asteroide (7000) Curie, descobert el 6 de novembre de 1939 per Fernand Rigaux, així com el cràter Curie a la Lluna i el cràter Curie de Mart.

L'any 1967, centenari del seu naixement, Polònia, França i Monaco van emetre segells de correus en honor de Marie Curie. Enre altres països que li han dedicat segells de correus hi ha la el Chad, Cuba, Gàmbia, Gibraltar, l'Índia,Libèria, les illes Maldives, Nicaragua, Portugal, Suècia i Togo.

Nacional: durant un període d'hiperinflació en els anys 90, la seva efígie estava impresa en els bitllets de 20.000 zloty en la seua Polònia natal.

Biografies: diverses pel·lícules biogràfiques sobre Marie Cuirie i se n'han publicat també diverses biografies, una de les quals escrita per la seua filla Eva Curie el 1937.

Gènere: L'efecte Curie es va posar en referència a Marie Curie i descriu l'efecte aclaparador que pot tenir el fet de disposar únicament de models excepcionals, amb una genialitat difícil d'aconseguir.

Recherches sur les substances radioactives. Gauthier-Villars: Paris 1903; online (deutsche Ausgabe: Untersuchungen über die radioaktiven Substanzen. Vieweg und Sohn: Braunschweig 1903, übersetzt von Walter Kaufmann; online)

Traité de Radioactivité. 2 Bände, Gauthier-Villars: Paris 1910 (deutsche Ausgabe: Die Radioaktivität. Akademische Verlagsgesellschaft: Leipzig 1911-1912, übersetzt von B. Finkelstein)

La Radiologie et la Guerre. Félix Alcan: París 1921; online

Pierre Curie. Traduïda a l'anglès per Charlotte i Vernon Kellogg. Macmillan Co.: Nova York 1923; edició en francès online

L'Isotopie et les éléments isotopes. Albert Blanchard: Paris 1924 online

Les rayons α, β, γ des corps radioactifs en relation avec la structure nucléaire, Hermann & Cie: París 1933; online

Radioactivité. Hermann & Cie: Paris 1935 - pòstuma

Iréne Joliot-Curie (Hrsg.): Prace Marii Sklodowskiej-Curie. Panstwowe Wydawn Naukowe: Varsòvia 1954 (obra en polonès i francès)

Autobiografia. Panstwowe Wydawnictwo Naukowe: Warschau 1959 (edició en alemany: Selbstbiographie. B. G. Teubner, Leipzig: 1962) - pòstuma

Traduccions al català

Propriétés magnétiques des aciers trempés. A: Bulletin de la Societe d'Encouragement pour l'Industrie Nationale. Januar 1898, 5th Series, Vol. 3, S. 36-76

Les nouvelles substances radioactives et les rayons qu'elles emettent. A: Rapports présentés au congrès International de Physique réuni à Paris en 1900 sous les auspices de La Société Française de Physique. Gauthier-Villars, París 1900, Band 3, S. 79-114 (amb Pierre).

Action de l'émanation du radium sur les solutions de sels de cuivre. A: Comptes rendus hebdomadaires des séances de l'Académie des sciences. Band 147, S. 345-349, 1908; online - amb Ellen Gleditsch (1879-1968)

The radiation of radium at the temperature of liquid hydrogen. A: Proceedings of the Koninklijke Nederlandse Akademie van Wetenschappen. Band 15 II, S. 1406-1430, Amsterdam 1913 online - amb Heike Kamerlingh Onnes

Kaczorowska, Teresa. Córka mazowieckich równin czyli Maria Skłodowska-Curie z Mazowsza [Filla de les planes masovianes: Maria Skłodowska-Curie de Masòvia] (en polonès). ISBN 9788362450206.

Pasachoff, Naomi. Marie Curie and the science of radioactivity. Nova York: Oxford University Press, 1996. ISBN 0-19-509214-7.

Reid, Robert. Marie Curie. Nova York: New American Library, 1974.

Wierzewski, Wojciech A. "Mazowieckie korzenie Marii" (en polonès). Gwiazda Polarna, 13, 21-06-2008, pàg. 16-17. ISSN: 0740-5944.

Williams, L. Pearce. "Curie, Pierre and Marie," Encyclopedia Americana, Danbury, Connecticut, Grolier, Inc., 1986, vol. 8, p. 331-32.

# data[].attributes.attachment_link.title
Marie Curie - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure

# data[].attributes.attachment_link.description
(1920) (fr) (pl) (pl) 7 novembre 1867 4 juliol 1934 (66 anys) ( ) (1934-1995) , i , , , , , , , i (1895-1906), , , i () Maria Skłodowska-Curie , més coneguda com a Marie Curie (Curie era el cognom del seu marit, Pierre Curie) o Madame

# data[].attributes.headline
5 dones de l’àmbit tecnològic que has de conèixer

# data[].attributes.subject
5 dones de l’àmbit tecnològic que has de conèixer

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La presència de les dones en camps com la ciència i la tecnologia continua, malgrat els avenços que ha fet el món, sent menor. La bretxa entre sexes posa de manifest una desigualtat històrica i la constant invisibilització de fites femenines aconseguides al llarg dels temps. Aquest mes volem incidir en la problemàtica de la falta de referents femenins dins del món de la tecnologia i la ciència.

Iniciatives com #NoMoreMatildas, per exemple, volen posar de manifest precisament aquesta invisibilització de la presència femenina en la ciència i la tecnologia, i planteja què hauria passat si els grans científics de la història haguessin estat dones. Un projecte que vol posar el focus sobre la importància dels referents femenins, recuperant gran figures de la ciència i la tecnologia per a portar-les als llibres de text.

Nosaltres us presentem un recorregut vital i professional de cinc dones catalanes que en uns sectors (i en un món) liderats per homes, destaquen en la seva labor. En camps com la informàtica, la robòtica o la divulgació científica, les protagonistes encarnen la tenacitat i la creativitat, ja sigui proposant nous formats, visibilitzant el talent d'altres o apostant per nous mètodes de recerca i experimentació.
Anna Navarro. D'Olot a Silicon Valley
També coneguda en l'àmbit laboral com a Anna N Schlegel és actualment una de les dones més influents en la indústria tecnològica mundial. El passat 2020, la revista Analytics Insight, li va otorgar la distinció de Dona més influent en el món de la tecnologia per la seva trajectòria professional i la seva tasca de visibilització a través de l'ONG Women in Technology.

Nascuda a Olot l'any 1968, la seva facilitat per les llengües la porta a llicenciar-se en Filologia Alemanya i Anglesa a la Universitat de Barcelona. Compagina els estudis amb la feina a l'aeroport del Prat, dins de la companyia British Airways. Aquesta experiència laboral li brinda l'oportunitat de traslladar-se a San Francisco. La precarietat de la nova posició en l'aerolínia la porta a un altre capítol vital, aquesta vegada com a emprenedora.

La catalana crea una companyia especialitzada en serveis de traducció i internalització d'empreses, l'anomena The San Francisco Translating Company. Anys més tard fa el salt a l'àmbit TIC de la mà de la multinacional Cisco. Encadena tasques de globalització dins del sector tecnològic en altres importants empreses com ara Xerox, VeriSign, VMWare, Acclaro.

Al 2007 entra a l'empresa on porta més de deu anys treballant en la globalització de productes i l'emmagatzematge de dades de grans corporacions i governs. Actualment és la vicepresidenta d'aquesta casa amb seu a Silicon Valley i lidera un equip nombrós i heterogeni. L'abast de NetApp arriba a més de 140 països i recull les dades d'empreses com Cern, Pfizer i Apple. L'executiva explica les claus per tal de fer créixer una empresa més enllà de l'entitat nacional. Posa de manifest la importància de la llengua i de la personalització en aquest procés d'externalització.

Precisament sobre això dedica un llibre que publica l'any 2016 i que es converteix en una referència obligada per aquells empresaris o estudiants que vulguin entendre les estratègies per dur un negoci al següent nivell. L'obra es titula Trully Global i actualment s'està ampliant.
Mariona Valls. Mons virtuals extraordinaris
Aquesta jove catalana s'ha convertit en tota una experta en la creació d'experiències innovadores i divertides a través del videojoc. Llicenciada en el Grau mixt de Belles Arts, Dibuix i Disseny, Valls ha treballat en diverses disciplines creatives com el patronatge i la il·lustració. També ha compaginat el desenvolupament del seu talent amb la docència d'art dedicada a infants. Del seu treball final de grau neix el projecte Psychotic Girls, embrió de la futura saga de jocs Psychotic Adventures.

L'any 2012 va cofundar un peculiar estudi independent de videojocs i experiències interactives: Mango Protocol. El seu currículum ja compta amb tres títols inclosos a la saga Psychotic Adventures: MechaNika, Agatha Knife i Colossus Down. Tots ells compatibles amb els dispositius Nintendo Switch, PS4, Steam i Xbox One. Al web oficial també hi trobem una línia de merchandising que inclou samarretes i una pack coleccionista amb peluixos, pins i un mini còmic. Tot plegat segueix una estètica meticulosa que juga amb la dissonància forma naïf i contingut pervers.

Valls dirigeix el departament artístic a Mango Protocol: s'ocupa d'homogeneïtzar tots els inputs finals que el jugador veurà. D'aquesta manera procura que la feina dels seus treballadors es tradueixi en una peça amb entitat. A banda de dirigir aquesta secció, també s'encarrega del distintiu disseny d'escenaris i de personatges. El punt diferencial de la proposta de la catalana és aquest particular univers dibuixat completament a mà que denota autenticitat.

També ha realitzat simposis sobre la seva experiència en el món del videojoc a universitats i esdeveniments com El País con tu futuro i Gaming Ladies, entre d'altres. La seva feina s'ha vist recompensada amb el guardó FemDevs dels Indie Developer Burger Awards 2019 i el premi a millor artista de DeVuego l'any 2020. En un món tan masculinitzat com el dels videojocs, és important que es coneguin figures com la de Mariona Valls, que crea un referent per a altres noies que vulguin dedicar-s'hi.
Carme Torras. Robots aliats
Carme Torras (Barcelona, 1956) és novel·lista, investigadora, professora, doctora en informàtica i matemàtica. El llibre Brains, Machines, and Mathematics de Michael Arbib va ser el tret de sortida de la seva carrera després de concloure els seus estudis en matemàtiques. Tant li va colpir l'obra que es va posar en contacte amb l'autor i va viatjar fins Massachusetts l'any 1981 per coneixe'l i estudiar amb ell. Allà es van dedicar a investigar la implementació de models neuronals a dipositius amb intel·ligència artificial.

La seva principal aportació resulta l'anàlisi d'un tema ben curiós i d'actualitat, la roboètica o els aspectes morals que intervenen durant la creació de maquinària amb autonomia. Al tornar a Catalunya, Torras es volca en aquest camp i avui en dia dirigeix un grup d'investigació que estudia els anomenats robots assistencials. Aquests obren una nou camí en l'ajuda a persones amb problemes de mobilitat, ja que poden dur a terme tasques automatitzades com plegar roba o vestir.

El seu extens currículum se centra en la docència a la Universitat Politècnica de Catalunya i en la investigació a l' Institut de Robòtica i Informàtica Industrial. També és membre d'un grapat d'associacions, entre elles la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona i la Societat Catalana de Ciència-ficció i Fantasia. Dedica gran part de la seva trajectòria a la producció d'articles i llibres vinculats a la ciència ficció. Entre les seves obres més celebrades trobem La mutació sentimental de 2008 i Enxarxats de 2017. Per últim destaquem el servei prestat a la comunitat científica mitjançant una important tasca editorial en revistes sobre robòtica, sent vicepresidenta de publicacions de la IEEE Robotics and Automation Society, i actualment com a editora d' IEEE Transactions on Robotics.
Meritxell Bautista. Fibra autòctona
L'empresària de Montcada i Reixac (1978) és la cofundadora de Fibracat, l'empresa de telecomunicacions que vol fer la competència a gegants com Vodafone, Orange i Telefònica. La seva formació acadèmica en Turisme i Dret dista del seu recorregut professional com a comercial per a diferents multinacionals. Comença a treballar ben d'hora per l'empresa d'electrodomèstics Whirlpool mentre estudia. Més tard, treballa com a Directora de Marketing i Product Manager a Group Merloni fins que marxa a Madrid a ocupar la posició de Key Account dins d' LG Electronics Espanya. A la capital s'ocupa de la gestió de grans comptes en l'àrea de direcció comercial.

L'any 2014 abandona la posició que té en aquesta multinacional coreana i s'embarca en el projecte familiar Fibracat on fa de C hief Marketing Officer. Gràcies al seu contacte professional amb companyies altament competitives, Bautista aconseguiex crear una marca reconeixible i eficient. Aquesta aposta per un control absolut en tot el procés de comercialització des del servei, passant pel preu i l'atenció al client. L'empresa, que ofereix un tracte de proximitat, té la seu a Manresa, i el seu equip directiu està ocupat per un 60% de dones. D'aquest projecte també neix la plataforma de televisió Fibracat TV de la qual l'empresària catalana n'és la presidenta. Aquest mitjà amb una forta presència femenina prioritza temes com l'art digital i les noves tecnologies.

Recentment ha rebut el Premi 2020 de la International Women's Entrepreneurial Challenge Foundation en reconeixement a la seva feina d'impulsar l'ocupació de les dones en llocs de responsabilitat i la visibilització de les mateixes dins del sector TIC. També col·labora activament en iniciatives solidàries com ara Invulnerables, Càritas Manresa i Fundació Santa Clara. Podeu veure la seva intervenció durant la jornada eWoman Girona l'any 2019.
Núria Salán. Captació de talent
Núria Salán neix a Barcelona l'any 1963 i esdevé docent, investigadora, escriptora i una gran impulsora de l'enginy femení en l'àmbit tecnològic. La catalana es llicencia en Ciències Químiques i es doctora en Ciència dels Materials i Enginyeria Metal·lúrgica, llavors enceta la seva tasca com a docent a la Universitat Politècnica de Catalunya. Actualment és la presidenta de la Societat Catalana de Tecnologia i compagina aquest càrrec amb la publicació de llibres. També participa en diferents iniciatives per promocionar carreres de dones tècniques. Ajuda a tota una nova generació de futures professionals estimulant vocacions i fent de mentora a escoles i instituts.

Una de les principals fites de Salán és la de reivindicar la necessitat de celebrar les conquestes femenines en un sector purament masculí. Ja sigui mitjançant projectes com ara Autèntics, del Punt Avui, el Programa Dona de la UPC, ponències Ted Talks o sent Coordinadora Acadèmica del Programa de Gènere de la UPC. Reclama la importància dels models, l'ús d'un llenguatge no sexista i la lluita front les desigualtat de gènere. En reconeixement a la seva tasca social, la Fundació Orange li otorgà l'any 2017 el premi Mujer y Tecnología.

Té publicats una cinquantena d'articles de recerca sobre recobriments tècnics, acers inoxidables i demés materials. Destaquem la seva col·laboració en volums científics i tècnics de la UPC com ara Fractura dels materials (2002) i també la seva obra fora de l'àmbit científic, amb títols com El curs de gestió de l'estrès (2011) i El sabàtic (2013). També ha participat en la traducció dels volums Des de la meva realitat i Jr. Ciència i Enginyeria de Materials.
Judith Trench

# data[].attributes.attachment_link.title
5 dones de l'àmbit tecnològic que has de conèixer

# data[].attributes.attachment_link.description
La presència de les dones en camps com la ciència i la tecnologia continua, malgrat els avenços que ha fet el món, sent menor. La bretxa entre sexes posa de manifest una desigualtat històrica i la constant invisibilització de fites femenines aconseguides al llarg dels temps.

# data[].attributes.headline
Telèfon d'atenció contra la violència masclista

# data[].attributes.subject
Telèfon d'atenció contra la violència masclista

# data[].attributes.body
Gratuït i confidencial 365 dies

# data[].attributes.body
Educació posa en marxa UsApps, la web app de denúncia de les situacions de violència en els centres educatius