# data[].attributes.attachment_link.readable_text
42-й окремий мотопіхотний батальйон "Рух Опору" - формування у складі Збройних сил України, створене як 42-й батальйон територіальної оборони "Рух Опору" з добровольців Кіровоградської області. Батальйон брав активну участь в боях, зокрема під Іловайськом та Вуглегірськом. Командир батальйону - підполковник Костянтин Заіченко.

У відповідності до розпоряджень Кабміну, Кіровоградською обласною державною адміністрацією розпочалось створення батальйонів територіальної оборони. Було створено три батальйони територіальної оборони Кіровоградської області: 17-й батальйон територіальної оборони, 34-й батальйон територіальної оборони, який налічував 450 бійців, та 42-й батальйон територіальної оборони, який складався з 644 осіб.

Створений батальйон отримав назву "Рух Опору".

Більшість вояків були професійними військовими різного віку та мають досвід бойових дій у миротворчих місіях у різних країнах світу. До формування і бойового злагодження батальйону долучився капітан 1 рангу Юрій Олефіренко, що на той час перебував у запасі, проте як доброволець повернувся до лав Збройних сил.

На початку серпня 2014 року 42-й БТрО був відряджений до Краматорська охороняти аеродром. Частина підрозділу відправили на Савур-Могилу.

27 серпня 2014 року загін 42-го батальйону чисельністю у 90 чоловік перекинули вертольотами з Краматорська в район Докучаєвська, де посилили двома одиницями БМП. Загін мав зустрітися з ротно-тактичною групою 92-ї механізованої бригади в районі селища Колоски, і мала відбутися спроба деблокувати оточені під Іловайськом українські сили. Зведений загін батальйону так і не зустрівся з 92-ю бригадою, - у ніч з 27 на 28 серпня зазнав артилерійських обстрілів, після чого зранку 28 серпня був розгромлений десантниками збройних сил РФ. Загинули Євген Мельничук, Володимир Татомир та Максим Харченко, а більшість бійців загону потрапили до полону.

25-26 січня 2015 року бійці батальйону вели важкі бої, захищаючи висоту 307,5 "Валера" під Санжарівкою у битві за Дебальцеве.

У червні 2015 року на ротацію з боїв повернулося понад 100 бійців батальйону.

У листопаді 2014-го 42 БТрО був переформатований у 42-й окремий мотопіхотний батальйон 57-ї мотопіхотної бригади, яка сформована на базі 17-го, 34-го і 42-го батальйонів.

Потрапили в полон

На початку грудня 2014 року за посередництвом Тетяни Монтян був звільнений військовослужбовець батальйону Крутолевіч Володимир Володимирович, який близько трьох місяців знаходився в полоні у бойовиків у Алчевську.

# data[].attributes.attachment_link.title
42-й окремий мотопіхотний батальйон "Рух Опору"

# data[].attributes.attachment_link.description
42-й окремий мотопіхотний батальйон "Рух Опору" - формування у складі Збройних сил України, створене як 42-й батальйон територіальної оборони "Рух Опору" з добровольців Кіровоградської області. Батальйон брав активну участь в боях, зокрема під Іловайськом та Вуглегірськом. Командир батальйону - підполковник Костянтин Заіченко. У відповідності до розпоряджень Кабміну, Кіровоградською обласною державною адміністрацією розпочалось створення батальйонів територіальної оборони.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
34-й окремий мотопіхотний батальйон - підрозділ у складі Збройних сил України. Створений у травні 2014 року як добровольчий 34-й батальйон територіальної оборони з мешканців Кіровоградської області, підпорядкований Міністерству оборони України. Командир батальйону - підполковник Завадський Дмитро Сергійович.

34-й батальйон територіальної оборони "Батьківщина" (початкова назва батальйону - "Кіровоград-2") був створений у травні 2014 року у Кіровоградській області. Половина особового складу батальйону - кіровоградці; решта - зі східних областей України, Криму, Одеської та Львівської областей.

На момент заснування 34-й батальйон налічував у своєму складі 421 бійця, більшість з яких - професійні військові різного віку. Члени цього військового формування мають досвід бойових дій та брали участь у миротворчих місіях у різних країнах світу. Перед відправленням в зону ведення АТО батальйон пройшов двомісячну підготовку, максимально наближену до справжніх воєнних дій. Лише після того батальйон прибув на передову лінію військової операції на сході України, де бере активну участь у боротьбі з проросійськими бойовиками.

Під час воєнних дій у зоні АТО особовий склад 34-го БТрО звільнив 6 населених пунктів, серед яких Дзержинськ, брав участь у боях під Дебальцеве, ліквідував 2-х ватажків ЛНР та перекрив на десяти блокпостах половину підступів до Горлівки (північний і західний напрямки)..

1 серпня 2014 року був знищений відомий командир групи терористів "Призрак" на прізвисько "Лєший". Це засвідчив замполіт батальйону Марат Сулейманов. З його слів, місцезнаходження командувача проросійських сил стало відомим завдяки ефективному збору оперативної інформації.

Восени 2014 року батальйон продовжив несення бойової служби під Горлівкою. Як заявив боєць батальйону Олександр Невський із Кременчука:

Двічі був у військкоматі - не взяли. Сказали: йди додому, тобі 45 років. А сюди покликали - і я пішов. Взяв військовий квиток, паспорт, більше нічого. І поїхав. У мене робота була хороша, працював виконробом, заробляв понад 8 тисяч - це в Кременчуці. Але сказав начальнику, що я тут потрібніше. Там і без мене все побудують, а тут треба будувати все заново. Тут багато молоді 20-23 років. Це ж пташенята, вони не знають, що таке війна. А мені 46-ій рік пішов, і я відчуваю, що я дозрів до цієї війни, і мені не шкода себе. ... Я по натурі українець, але всі друзі у мене росіяни: Псков, Рязань, Сибір, Свердловськ, Челябінськ. А душа українська. І ми переможемо Росію. Тому що, хоч у нас немає озброєння, але дух дуже сильний.

Журналісти нарікають на нестачу інформації про 34-й БТрО й звуть його - віртуальним батальйоном. Заступник комбата Володимир Семенчук коментує це так:

Віртуальні ми чи ні, ви вже самі судіть, але ми знаходимося на передовій. У прямому сенсі. У нас кожен день йдуть обстріли. ... Батальйон відпрацьовує половину підступів до Горлівки, всю північну і західну частину. Будь ми віртуальними - ця лінія була б як мінімум подалі від Горлівки. Та й втрати у нас в батальйоні не віртуальні.

Переформатування

25 жовтня 2014 року замполіт батальйону Марат Сулейманов повідомив про плани командування передати батальйон до регулярної бригади Сухопутних військ Збройних Сил України. За ствердженням Сулейманова рішення було прийнято без їхньої на те згоди, і бійців просто поставили перед фактом:

Для нас це катастрофа. Ми прийшли на війну як добровольці, як територіальна оборона. За законом ми мали знаходитись тут лише один рік, після чого повернутись до сімей. А тепер ми будемо тут рівно стільки скільки цього забажає командування! Ми вкрай невдоволені таким рішенням, та не збираємось закривати на це очі. Сподіваюсь, що командування перегляне свою думку та ми зможемо і надалі виконувати свій добровольчий обов'язок.

На зустрічі з журналістами, вояками батальйону і їхніми рідними 26 жовтня 2014 року, представники Кіровоградського обласного військового комісаріату підтвердили новину про зміну статусу 34-го БТрО:

Бійці добровольчого батальйону - це ті ж мобілізовані, хоча й добровільно. Від початку свого створення вони були у підпорядкуванні Міністерства оборони України. У підпорядкуванні МОУ знаходяться й зараз. Зі зміною назви батальйону дещо зміняться його бойові задачі. Адже БТрО створювалися як тимчасовий варіант стримування агресора. Оскільки проведення АТО затяглося - треба подбати про більш серйозне укомплектування батальйону - танками і важкою технікою.

У листопаді 34 БТрО був переформатований у 34 мотопіхотний батальйон 57 мотопіхотної бригади, яка формується на базі 17, 34 і 42 батальйонів ТрО.

Станом на осінь 2018 року, за даними Книги пам'яті, батальйон втратив 34 вояка загиблими.

# data[].attributes.attachment_link.title
34-й окремий мотопіхотний батальйон (Україна)

# data[].attributes.attachment_link.description
34-й окремий мотопіхотний батальйон - підрозділ у складі Збройних сил України. Створений у травні 2014 року як добровольчий 34-й батальйон територіальної оборони з мешканців Кіровоградської області, підпорядкований Міністерству оборони України. Командир батальйону - підполковник Завадський Дмитро Сергійович. 34-й батальйон територіальної оборони "Батьківщина" (початкова назва батальйону - "Кіровоград-2") був створений у травні 2014 року у Кіровоградській області.

# data[].attributes.headline
Добровольчі батальйони Кіровоградської області

# data[].attributes.subject
Добровольчі батальйони Кіровоградської області

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
17-й окремий мотопіхотний батальйон "Кіровоград" - формування у складі Збройних сил України, створене як 17-й батальйон територіальної оборони "Кіровоград" з добровольців Кіровоградської області. Командир батальйону - полковник Щербина Олександр Олександрович.

19 березня 2014 Рада національної безпеки і оборони України прийняла рішення про створення оперативних штабів при обласних державних адміністраціях прикордонних областей України. У березні 2014 року на Лівобережній Україні було створено сім батальйонів територіальної оборони, а 30 березня 2014 року в. о. президента України Олександр Турчинов доручив керівникам обласних адміністрацій почати створення батальйонів територіальної оборони в кожній області України.

30 квітня 2014 було прийнято офіційне рішення покласти функції створення батальйонів територіальної оборони в кожній області України на обласні військові комісаріати.

23 квітня 2014 року в приміщенні КДА зібралися представники громадськості, чиновники, військовослужбовці, де з кіровоградців, мобілізованих до лав Збройних сил України, було створено батальйон територіальної оборони. До 10 травня проходило "бойове улагодження" батальйону. Основні завдання, які ставляться перед ним - боротьба з диверсійними групами, забезпечення проходження через Кіровоградщину військової техніки Збройних сил України, охорона 21-го стратегічного об'єкта області. У поданні батальйону брав участь народний депутат України, кандидат у президенти України Олег Тягнибок, нардеп Святослав Ханенко, голова ОДА Олександр Петік. В облдержадміністрації повідомили:

Особовий склад батальйону одержав легку стрїлецьку зброю. Після переформатування у мотопіхотний батальйон, підрозділ одержав важке піхотне озброєння і бронетехніку.

Після проведення навчання і бойового злагодження 17 БТрО був направлений на підсилення Приазовського рубежу оборони з дислокуванням у Мелітополі Запорізької області. З добровольців була сформована Окрема рота (80 вояк), яка виїхала на схід України на передову АТО. За час проведення АТО солдати і офіцери з Кіровоградщини виконували завдання по захисту конституційного ладу України в населених пунктах Мелітополь, Фащівка, Щастя, Станиця Луганська, Красноталовка, Біловодськ, Дебальцеве тощо. Станом на лютий 2015 року кіровоградський батальйон захищає місто Дзержинськ з горлівського напрямку.

18 жовтня по ротації бійці 17 батальйону територіальної оборони повернулися додому на відпочинок.

У листопаді 17 БТрО був переформатований у 17-й окремий мотопіхотний батальйон 57-ї мотопіхотної бригади, яка сформована на базі 17-го, 34-го і 42-го батальйонів.

# data[].attributes.attachment_link.title
17-й окремий мотопіхотний батальйон "Кіровоград"

# data[].attributes.attachment_link.description
17-й окремий мотопіхотний батальйон "Кіровоград" - формування у складі Збройних сил України, створене як 17-й батальйон територіальної оборони "Кіровоград" з добровольців Кіровоградської області. Командир батальйону - полковник Щербина Олександр Олександрович. 19 березня 2014 Рада національної безпеки і оборони України прийняла рішення про створення оперативних штабів при обласних державних адміністраціях прикордонних областей України.

# data[].attributes.headline
Добровольчі батальйони

# data[].attributes.subject
Добровольчі батальйони

# data[].attributes.headline
Перелік добровольчих батальйонів

# data[].attributes.subject
Перелік добровольчих батальйонів

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Батальйо́ни територіа́льної оборо́ни ( БТрО) - територіальні добровольчі військові формування в Україні, створені в травні 2014 року в областях України в рамках часткової мобілізації, викликаної російською агресією, що почалася 2014 року. Батальйони ТрО входили до складу Збройних сил України (ЗСУ) і підпорядковувалися Міністерству оборони України.

Відповідно до закону "Про оборону України" головними завданнями новостворених батальйонів територіальної оборони Міністерства оборони України стали:

захист державного суверенітету і незалежності держави;

підтримання безпеки і правопорядку;

забезпечення діяльності органів державного управління в регіонах;

охорона стратегічно важливих об'єктів і комунікацій;

боротьба з диверсійними та іншими незаконно створеними озброєними формуваннями;

допомога в охороні державного кордону.

Заступник командувача військ Оперативного командування "Північ" по роботі з особовим складом полковник Володимир Яцентюк наголосив, що головним завданням батальйонів територіальної оборони є охорона державних об'єктів та забезпечення правопорядку в регіонах. Опісля створення законодавчо було закріплено положення що за надзвичайних умов війська територіальної оборони України можуть бути використані для протидії незаконним озброєним формуванням за межами областей де вони базуються. Так, 18 червня 2014 року було запропоновано підпорядкувати батальйони територіальної оборони, які беруть участь у антитерористичній операції на Донбасі, керівництву АТО.

В законодавчому полі України територіальна оборона визначена як система:

Комплектування батальйонів Територіальної оборони України особовим складом та їх подальша діяльність здійснюються на основі законодавства України і документів Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України:

"Про оборону України", 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ;

"Про затвердження Указу Президента України „Про часткову мобілізацію"", від 17 березня 2014 року № 1126-VII

"Про Положення про територіальну оборону України", 2 вересня 2013 року, № 471/2013.

19 березня 2014 Рада національної безпеки і оборони України ухвалила рішення про створення оперативних штабів при обласних державних адміністраціях прикордонних областей України.

30 квітня 2014 в. о. Президента України Олександр Турчинов доручив керівникам обласних адміністрацій почати створення батальйонів територіальної оборони в кожній області України.

30 квітня 2014 року в.о. Глави Адміністрації Президента Сергій Пашинський на брифінгу для преси оголосив:

В рамках регіональних програм "Територіальна оборона" було заплановано створити 27 підрозділів територіальної оборони України. П'ять підрозділів планувалося розмістити на території Донецької та Луганської областей; сім - в інших областях на Лівобережжі Дніпра. За свідченням Пашинського з перших 3000 мобілізованих до батальйонів тероборони осіб близько 100 чоловіків були добровольцями. Пашинський також пояснив, у чому різниця "між батальйонами територіальної оборони та Національної гвардії":

Батальйони територіальної оборони створюються на базі Міністерства оборони і підпорядковуються Генеральному штабу та головам обласних державних адміністрацій, на території яких вони створюються... Національна гвардія ... це правоохоронний орган із функціями, зокрема, військовими. Це різні, згідно із Законом, завдання та різні функції. Ми мобілізуємо Нацгвардію для виконання, зокрема, антитерористичних операцій, і ми мобілізуємо територіальну оборону, щоб не допустити провокацій з боку Російської Федерації.

- В.о. голови Адміністрації президента Сергій Пашинський, 30 квітня 2014.

Комплектування батальйонів територіальної оборони особовим складом розпочалося відповідно до законів та наказів, зазначених у Довіднику старшого помічника начальника штабу батальйону територіальної оборони з кадрів і стройової частини, затвердженому 19.05.2014:

Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов'язок і військову службу";

"Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008;

наказ Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170 "Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України".

За комплектацією фактично відповідали стрілецьким батальйонам, складаючись зі стрілецької та двох рот охорони. Через спорядженість, переважно, за власний та волонтерський рахунок, війська територіальної оборони не були уніфіковані єдиним стандартом. Початково передбачалося, що на озброєнні перебуватиме в основному лише стрілецька зброя та автомобільна техніка. Однак ускладнення проведення АТО протягом 2014 року вплинуло на штати батальйонів, відповідно було внесено зміни та введено додаткові підрозділи і посади. Відбулася посилення, як правило, з МТ-ЛБ, кількох БРДМ-2 та зенітного підрозділу. Переважно були сформовані з представників робітничого та селянського класу:

"На жаль, мало бажаючих іти на війну серед людей з вищою освітою. Ті, хто вважають себе „білою кісткою", кажуть, що не варто „забивати цвяхи мікроскопом". А у мене запитання: наша армія що, приречена бути як у Союзі робітничо-селянською? Відколи це захищати Вітчизну для інтелігенції є нижче її, інтелігенції, гідності?" (Володимир Кухар[29])

.

Також, до складу батальйонів Територіальної оборони Збройних сил України увійшли громадяни України, що почали записуватися в три бригади громадсько-територіальної оборони - в Харківській, Запорізькій та Дніпропетровській областях, про створення яких як складової частини "Національного руху опору" Юлія Тимошенко оголосила 15 квітня 2014 р. Були призначені командири, почалася громадська мобілізація на місцях, але справа з формуванням цих бригад так і не була доведена до кінця. Замість бригад при сприянні "Національного руху опору" були створені два батальйони територіальної оборони: 34-й БТрО ЗСУ "Батьківщина" Кіровоградської області та 42-й БТрО ЗСУ "Рух Опору" Кіровоградської області.

До формування батальйонів Територіальної оборони України ЗСУ були залучені активісти Самооборони Майдану. Першим з них був сформований 20-й батальйон територіальної оборони "Дніпро" з місцем базування у частині залізничних військ у Дніпропетровську, потім 11-й Батальйон територіальної оборони (БТрО) Києва з місцем базування у "Українському домі". Також, бійці Самооборони Майдану увійшли до 24-го Батальйону територіальної оборони (БТрО) Луганської області "Айдар".

Запланований у квітні 2014 року БТрО "Донбас" Донецької області не був сформований. У травні 2014 року лідер "Правого сектора" Дмитро Ярош повідомив про формування спецбатальйону "Донбас" "Правого сектора" та також про наміри сформувати "Донбас-2" і "Донбас-3". Також, до бою у Карлівці і подальшого переформування у 2-й резервний БОП НГУ "Донбас", так називався добровольчий батальйон громадсько-територіальної оборони Дніпропетровської області "Донбас" створений громадським активістом з псевдо "Семен Семенченко". Перша рота "Донбасу" стала основою для формування БОП НГУ "Донбас", а з бійців другої роти батальйону громадсько-територіальної оборони "Донбас" була сформована спецрота "Донбас" підпорядкована Міністерству оборони України, яка увійшла до складу 24-го БТрО "Айдар" Луганської області.

Дніпропетровська облдержадміністрація формує 43-й Батальйон територіальної оборони Дніпропетровської області в складі 549 бійців, який вперше планується озброїти як загальновійськову частину - "бронетехнікою, мінометами, зенітними установками, станковими кулеметами та гранатометами, снайперським взводом, протитанковим ракетним комплексом". Заступник губернатора Геннадій Корбан розповів: "Міністерство оборони України вперше застосувало новий принцип комплектування на сорок третьому батальйону територіальної оборони. Ми пишаємося, що Дніпропетровщині знову довірена честь стати базою для організації нової військової частини. В батальйоні служитимуть тільки військовослужбовці контрактної служби. Контракт буде укладатися тільки на період проведення антитерористичної операції. Раніше, наприклад, багатьох добровольців контракт відлякував. Так, резервісти спецназу „Альфа" були зобов'язані укласти стандартний контракт на 5 років для вступу на військову службу. Тепер умови дуже гнучкі, і підійдуть багатьом патріотам. Крім того, умови контракту стануть вигіднішими. Міноборони обіцяє для рядового бійця зарплату в 2,5 тисячі гривень. Після переміщення батальйону в зону АТО, боєць отримає надбавку ще в 2,5 тисячі. А Фонд Оборони України гарантує державі додаткову надбавку в розмірі 100 % від суми виплат державою. Таким чином, рядовий боєць сорок третього батальйону, який бере участь в АТО отримає десять тисяч гривень, офіцерський склад - 18-20 тисяч гривень. Батальйон буде сформований за новими штатами. Вперше він отримає важке озброєння як загальновійськова частина. Передбачена наявність штатної бронетехніки, мінометів, зенітних установок, станкових кулеметів і гранатометів, снайперського взводу, протитанкових ракетних комплексів. Чисельність особового складу зросте з 423 бійців до 549. Бойові можливості нової частини будуть значно розширені."

Такий же батальйон формується в Запорізькій області, командир - Олександр Лобас. Про це повідомив представник прес-служби Запорізької ОДА з посиланням на губернатора Валерія Баранова, який зазначив: "Завдяки підтримці Міністра оборони це буде перший батальйон, який матиме на озброєнні військову техніку і танки. Наразі ми готуємо місце дислокації батальйону, а ПАТ „Дніпроспецсталь" бере на себе питання укомплектування добровольців усім необхідним".

Міністерство оборони України разом з Харківською облдержадміністрацією приступило до формування 44-го Батальйону територіальної оборони Харківської області; у складі батальйону запланована танкова рота.

Згідно з Указом Президента № 15/2015 оголошена демобілізація військовослужбовців, котрі були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до указу від 17 березня 2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію".

Звільнення в запас тривало з 18 березня по 1 травня 2015-го року. Того ж року була додатково внесена правка № 265-VIII до закону про демобілізацію, авторства представників "Народного фронту" Пашинського- Кривенка та Вінника з БПП, згідно з котрою вояки, які звільнилися навесні 2015 року, за півроку ймовірно знов можуть бути мобілізовані до війська. Окремі експерти охарактеризували цю зміну як "провал підготовки новобранців".

В той же час батальйони ТО, за виключенням розформованого 5-го, були переформатовані в окремі мотопіхотні з прикріпленням до певної бригади ЗСУ та переведенням на фінансування міноборони.

На початку 2000-х років Україна була поділена на зони територіальної оборони, кожна з яких мала свій номер. Згідно з цим і надавалися ідентифікаційні номери обласним батальйонам ТрО. Усього, у складі ЗСУ починаючи з квітня 2014 року були сформовані:

Згідно з експертом київського Центру дослідження армії, конверсії та роззброєння (ЦДАКР) Михайлом Самусем, війська територіальної оборони - це важлива частина системи постійного забезпечення оборони окремо взятої держави. Вона будується знизу таким чином, що населення у кожному селі, районному чи обласному центрі завжди готове в залежності від ситуації в державі встати на захист країни:

Член Експертної ради ЦДАКР Іван Якубець, колишній начальник аеромобільних військ України у 1998-2005 рр., наголосив, що:

Людські втрати батальйонів територіальної оборони Збройних сил України.

1. РНБО ухвалила привести армію в бойову готовність і запровадити візовий режим з Росією. NEWSru.ua. 19 березня 2014 р. Архів оригіналу за 11 листопад 2014.

2. В Україні створюються батальйони територіальної оборони. president.gov.ua. 30 квіт. 2014 р.

3. ПРЕС-СЛУЖБА МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ (30 квітня 2014 р.). Міноборони: В областях створюються батальйони територіальної оборони. Урядовий портал.

4. В Україні створено сім батальйонів територіальної оборони, на черзі - ще 27 - Пашинський. СЕГОДНЯ.ua. 30 квітня 2014 р.

5. Про затвердження регіональної Програми "Територіальна оборона" на 2014 рік[недоступне посилання з серпня 2019]

6. Батальйони територіальної оборони підпорядковуватимуться Генштабу та головам ОДА - Пашинський // "Укрінформ", 30 квітня 2014[недоступне посилання з серпня 2019]

7. Стасюк Ю. М. Озброєння українських добровольчих батальйонів на Сході України у 2014 році // "Гілея: науковий вісник": Збірник наукових праць.- К., 2018. Випуск 130-2018 (90 с.)

8. Володимир Кухар (19 лютого 2018). "Виловлених сепаратистів ми виміняли на наших полонених. Решту зачистили", - заступник комбата 12-го мотопіхотного батальйону Володимир Кухар. https://censor.net.ua. Цензор.нет.

9. У Кіровограді створили 17-й батальйон територіальної оборони // " Правдоруб", 2 травня 2014 Архівовано 14 липень 2014 у Wayback Machine.
Військовослужбовці батальйону територіальної оборони Кіровоградщини склали Присягу на вірність українському народові // Міністерство оборони України, 17 червня 2014

10. В Одесі створюють батальйон територіальної оборони // "Українська асоціація власників зброї", 5 квітня 2014
Голова Одеської обласної держадміністрації вручив Прапор особовому складу батальйону територіальної оборони // Міністерство оборони України, 30 травня 2014
Госфлаг вместо боевого знамени: в Одессе завершилось формирование батальона территориальной обороны // "Думская.net", 30 травня 2014 (рос.)
На базі батальйону територіальної оборони Одеси відбувся майстер-клас з рукопашного бою // Міністерство оборони України, 10 червня 2014
Одесский батальон теробороны: кто нас защищает // vgorode.ua, 2 вересня 2014 (рос.)
"Південні кордони. Між невизнаною та окупованою". Батальйон 18 // "Громадське ТБ", 11 вересня 2014 Архівовано 9 листопад 2014 у Wayback Machine.

11. Микола Романчук: Ми робимо усе, щоб наші бійці були екіпіровані // Миколаївська обласна державна адміністрація, 5 вересня 2014
Бійцям 19-го територіального батальйону надходять гуманітарні вантажі // Миколаївська обласна державна адміністрація, 10 вересня 2014
Поховали 4 загиблих в зоні АТО бійців батальйону територіальної оборони Миколаєва (відео) // "Дивись.info", 17 жовтня 2014
Миколаївським бійцям 19-го батальйону територіальної оборони передали нову техніку // "Преступности. НЕТ", 23 жовтня 2014
Обделенные вниманием волонтеров, но крепкие духом - 19 батальон // "НикВести", 10 листопада 2014 (рос.)

12. У новому батальйоні тероборони Харківщини буде танкова рота. ВВС Україна. 22.10.2014.

13. Батальон территориальной обороны Харьковской области № 44 формироваться не будет. 057.ua. 13.11.2014.

14. Іван Якубець: Україна: Проблеми територіальної оборони (Архівовано 6 жовтень 2014 у Wayback Machine., Архівовано 8 вересня 2014 у Archive.is).

15. Саганюк Ф. В., Гуменюк В. В., Макаров Ю. Д. Територіальна оборона: шляхи відродження Архівовано 2014-07-02 у Wayback Machine. / Центр воєнної політики та політики безпеки, 19 серпня 2011.

# data[].attributes.attachment_link.title
Батальйони територіальної оборони України (2014)

# data[].attributes.attachment_link.description
Батальйо́ни територіа́льної оборо́ни ( БТрО) - територіальні добровольчі військові формування в Україні, створені в травні 2014 року в областях України в рамках часткової мобілізації, викликаної російською агресією, що почалася 2014 року. Батальйони ТрО входили до складу Збройних сил України (ЗСУ) і підпорядковувалися Міністерству оборони України.

# data[].attributes.headline
Пам'ятник добровольцям у Києві

# data[].attributes.subject
Пам'ятник добровольцям у Києві

# data[].attributes.headline
Пам'ятник добровольцям в селі Святопетрівське

# data[].attributes.subject
Пам'ятник добровольцям в селі Святопетрівське

# data[].attributes.headline
Пам'ятник воїну-добровольцю АТО на Троєщині

# data[].attributes.subject
Пам'ятник воїну-добровольцю АТО на Троєщині

# data[].attributes.headline
Пам'ятна монета номіналом 10 гривень, випущена Національним банком України. Присвячена самовідданості, мужності та героїзму захисників незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України — учасникам добровольчих формувань, які стали гордістю українського народу.

# data[].attributes.subject
Пам'ятна монета номіналом 10 гривень, випущена Національним банком України. Присвячена самовідданості, мужності та героїзму захисників незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України — учасникам добровольчих формувань, які стали гордістю українського народу.

# data[].attributes.headline
Монета - День українського добровольця

# data[].attributes.subject
Монета - День українського добровольця

# data[].attributes.headline
Увіковічнення пам'яті 

# data[].attributes.subject
Увіковічнення пам'яті 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Аннотация

Хотели новостей с передовой? с самого пылу-жару? Да не тех, что по телерадио, а из первых рук! Так вот, получите. Это они и есть. Книга в ваших руках - дневник воина АТО, добровольно отправившегося туда именно для того, чтобы все увидеть своими глазами и нам рассказать. И про учебку, и про ночные дежурства, и про синюшные будни ВСУ, и про обыкновенный армейский маразм на каждом шагу. Да рассказать не скучно и казенно, а живым разговорным, без купюр и притом весело до коликов! А что ж нам, плакать, что ли?

Благодаря своим честным и подробным описаниям книга вышла за рамки художественной беллетристики и заняла место в каталоге исторических хроник. Узнайте все об этой войне, увиденной глазами, по крайней мере, одного из непосредственных участников. Лексика для взрослых!

Здравствуй уважаемый читатель. Книга "То АТО. Дневник добровольца" Якорнов Дмитрий Евгеньевич относится к разряду тех, которые стоит прочитать. Интригует именно та нить сюжета, которую хочется распутать и именно она в конце становится действительностью с неожиданным поворотом событий. Кажется невероятным, но совершенно отчетливо и в высшей степени успешно передано словами неуловимое, волшебное, редчайшее и крайне доброе настроение. Умеренное уделение внимания мелочам, создало довольно четкую картину, но и не лишило читателя места для его личного воображения. Обращают на себя внимание неординарные и необычные герои, эти персонажи заметно оживляют картину происходящего. Казалось бы, столь частые отвлеченные сцены, можно было бы исключить из текста, однако без них, остроумные замечания не были бы столь уместными и сатирическими. В главной идее столько чувства и замысел настолько глубокий, что каждый, соприкасающийся с ним становится ребенком этого мира. Глубоко цепляет непредвиденная, сложнопрогнозируемая последняя сцена и последующая проблематика, оставляя место для самостоятельного домысливания будущего. Удачно выбранное время событий помогло автору углубиться в проблематику и поднять ряд жизненно важных вопросов над которыми стоит задуматься. Все образы и элементы столь филигранно вписаны в сюжет, что до последней страницы "видишь" происходящее своими глазами. Гармоничное взаимодоплонение конфликтных эпизодов с внешней окружающей реальностью, лишний раз подтверждают талант и мастерство литературного гения. "То АТО. Дневник добровольца" Якорнов Дмитрий Евгеньевич читать бесплатно онлайн необычно, так как произведение порой невероятно, но в то же время, весьма интересно и захватывающее.

# data[].attributes.attachment_link.title
То АТО. Дневник добровольца

# data[].attributes.attachment_link.description
Хотели новостей с передовой? с самого пылу-жару? Да не тех, что по телерадио, а из первых рук! Так вот, получите. Это они и есть. Книга в ваших руках - дневник воина АТО, добровольно отправившегося туда именно для того, чтобы все увидеть своими глазами и нам рассказать.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
АНАТОЛІЙ ВЛАСЮК

ЛЮДИНА, ЯКА ЗУМІЛА ПОДОЛАТИ СТРАХ

І СТАЛА ВІЛЬНОЮ

До збірки увійшли роздуми про літературу, рецензії книжок, літературно-критичні статті, написані 2016 року.

ЧОМУ ЗАПІЗНИВСЯ СТАЛІН

Віктор Суворов. Криголам.

Суворов - псевдонім професійного радянського розвідника Резуна, який втік до Великобританії 1978 року, а в Радянському Союзі його заочно засудили до смертної кари. До речі, Росія як спадкоємиця СРСР не скасувала цього вироку.

У книзі "Криголам" автор розмірковує над тим, хто першим розпочав Другу світову війну. Відповідь здається очевидною, бо ще з радянських підручників історії ми знаємо, що вогнище війни в Європі розпалив Гітлер. Проте Віктор Суворов неспростовно доводить, що Другу світову війну насправді розв'язав Сталін. При цьому розвідник послуговується відкритими джерелами інформації - газетними публікаціями, висловлюваннями Сталіна на партійних з'їздах і конференціях, цитатами із книг воєначальників та іншими документами. Завдяки аналітичному мисленню він побачив те, на що не звертали увагу мільйони людей.

Криголамом називали Гітлера. Його руками Сталін хотів знищити демократію у Європі. Саме Гітлер мав забезпечити перемогу світовому комунізму. Даючи йому можливість руйнувати війнами Європу, Сталін мав на меті виступити в якості визволителя. За великим рахунком, так і сталося, але через недалекоглядність вождя всіх часів і народів це обійшлося людству в багатомільйонні жертви.

Радянська історіографія твердить, що Сталін, заключивши з Гітлером пакт Молотова-Ріббентропа, нібито повірив фюреру і проґавив його напад на Радянський Союз. Насправді, за даними Суворова, Сталін теж планував розпочати війну проти Німеччини, але запізнився. Бойова міць Радянського Союзу була скерована не на оборону, а на наступ. Фактично Сталін і Гітлер діяли дзеркально, і все залежало від того, хто першим нападе. Радянський керівник спровокував фюрера, націлившись на румунські родовища нафти, які виявились головними для забезпечення німецької армії. Якби цього не було, Гітлер, можливо, теж би відтермінував свій наступ на Радянський Союз. Але в історії нема умовного часу, і все сталося так, як мало бути.

Суворов робить кропіткий аналіз причин виникнення Другої світової війни. Передумови були закладені ще в діяльності Леніна, який мріяв про світовий комунізм. Сталін виявився лише його учнем. Автор досліджує історичні закономірності, які неодмінно мали привести до бойні у світовому масштабі, але робить це не як учений. Його розповідь легка і невимушена, проте опирається на факти і документи. Чимало з них знищено в радянських архівах, але уривки автор знаходить у спогадах людей, які брали активну участь у війні. Все це допомагає створити цілісну картину того, що було насправді.

Крок за кроком розвідник підводить читача до думки, що Сталін і Гітлер - два чоботи пара, а сталінізм нічим не відрізняється від гітлеризму. Європі знадобилося ще три десятиліття, щоби зробити такий же висновок.

У передмові до одного з видань "Криголаму" відомий радянський дисидент Володимир Буковський у листопаді 1992 року пише, що ця книга залишиться в нашій пам'яті "як монумент людській сліпоті". Саме завдяки цьому нелюдський режим міг протриматися 74 роки.

Книга Суворова вийшла 1981 року. Вже минулого року її можна було читати в українському перекладі. На своїй сторінці у Фейсбуці Віктор Суворов писав, що найбільше чекав саме цього видання. Сподіваюсь, що незабаром побачать світ й інші книжки автора українською мовою, особливо "Визволитель" і "Акваріум".

2 січня 2016 року

СТУКАЧІ І ЦЕНЗУРА

Нещодавно на сайті БУКВОЇД була вміщена моя рецензія на книгу Сергія Жадана "Ворошиловград". Написане мною не сподобалось Юрієві Винничуку. Письменник висловив претензії БУКВОЇДУ: чому вони, мовляв, таке друкують? Про це він, не соромлячись, написав на своїй сторінці у Фейсбуці. Керівництво сайту рецензію зняло.

Проблема стукачів і цензури не нова. І не треба думати, що вона відійшла у минуле. Скільки би разів не казав "свобода слова", солодше від цього не стане.

Нещодавній приклад. Телеканал 1+1 передав новорічне привітання Петра Порошенка, але вирізав згадку про Ігоря Коломойського. Класичний приклад цензури! Кожний телеканал, газета, сайт мають своє уявлення про свободу слова - і залежить воно від конкретного олігарха, власника засобу масової інформації.

Найогиднішим видом цензури є само-цензура. Це коли журналіст чи інший носій інформації обмежує сам себе, фільтрує те, що хотів донести читачам, бо розуміє, що дещо може не сподобатися власникові, а це загрожує безробіттям йому самому. Ось і творить він на догоду конкретному олігархові свій віртуальний світ інформації, підносячи його як найвище досягнення свободи слова. Прикро, але з часом сам починає вірити у власну брехню.

На цьому тлі у зовсім іншому світлі вбачається історія, коли Юрій Винничук звинуватив у стукацтві Провідника Всеукраїнського об'єднання "Тризуб" імені Степана Бандери Василя Іванишина. Той уже, на жаль, відійшов у Вічність, але Юзьо Обсерватор продовжує перемелювати йому кісточки.

Отже, йшов якось Юрій Винничук вулицею і стрілила йому в голову думка: заскочу-но я в КГБ. Як ви здогадалися, це було за радянських часів. Звісно, вас може зацікавити, чого це Юзьо Обсерватор задумав заскочити в КГБ, бо нормальні люди цю грізну організацію намагались оминати, - але то вже інше питання. За версією Юрія Винничука, зайшов він у КГБ, а там йому підсунули буцімто рецензії Василя Іванишина, які той нібито писав на замовлення цієї грізної організації й давав критичну оцінку творам українських письменників.

Твердження Юрія Винничука сумнівне принаймні з двох причин. По-перше, Василь Іванишин тоді не був навіть кандидатом наук, а лише простим викладачем інституту, так що навряд чи КГБ могло доручити йому таку "почесну місію". По-друге, КГБ "своїх" не здає - і це золоте правило діє й понині.

Припускаю, що КГБ справді могло показати Юрієві Винничуку якісь тексти, нібито надруковані (а не написані від руки) Василем Іванишиним. Але мова могла йти лише про фальсифікацію, адже на ту пору Василь Іванишин створив націоналістичну організацію, написав книгу про Українську греко-католицьку церкву, заснував з побратимами видавничу фірму "Відродження", яка спеціалізувалася на випуску українських книжок і розповсюджувала їх по всій Україні мільйонними накладами. Зрозуміло, що подібне не могло подобатися КГБ, тому ця грізна організація й могла вдатися до подібної провокації. Можливо, Юрія Винничука й використали наосліп, прищепивши йому ненависть до українського націоналізму, яку він сповідує донині. Це не завадило йому в той час видати збірку оповідань і повістей "Спалах", чого не міг собі дозволити будь-який молодий автор.

Стукацтво і цензура - це огидні явища, які ще не так скоро зникнуть з нашого повсякденного життя. Радянське минуле міцно в'їлося в серця й душі людей, передалося по спадщині молодому поколінню. Сучасний стукач, якого б віку він не був, - це самозакоханий боягуз, який готовий чинити підлості іншим, лиш би самому бути на висоті. І поки інші бояться і не здатні протистояти цим негідникам, стукацтво процвітатиме в різних формах. Те саме і з цензурою. Цілком очевидно, що якби ми мали свободу слова, жодної цензури не існувало б. Допоки ми не проведемо деолігархізацію й не відрубаємо руки корупції, - про жодну перемогу над цензурою не може бути мови. А там, де цензура, - процвітають стукачі.

Звісно, мені прикро, що БУКВОЇД вдався до цензури. Я не хочу більше співпрацювати з цим сайтом. Моя рецензія була передрукована на інших сайтах і отримала схвальний відгук книговидавців і літературознавців. У наш час Інтернету інакша думка пробиває собі дорогу, і жодні винничуки не можуть цьому завадити.

3 січня 2016 року

ІСТОРІЯ СТОЛІТНЬОГО КОХАННЯ

Володимир Лис. Століття Якова

Володимир Лис - один із найпопулярніших українських письменників. Він просто приречений іти за читачем, а не вести його за собою. Звідси - ковзання на поверхні, а не заглиблення в сутність проблем, хоча має до цього хист. Між популярністю й класикою лише зрідка можна поставити знак рівності. Здебільшого популярні письменники залишаються у своїй епосі, а їхні твори є лише ілюстративним матеріалом подій минулого і сьогодення.

"Століття Якова" - історія кохання крізь призму війни і поневірянь волинського селянина Якова Меха на прізвисько Цвіркун.

Перше його кохання - Уляна - виявилося зрадливим. Хоча жінка й мала від нього сина і ще хотіла дітей, але по-справжньому кохала чоловіка і навіть удруге одружилася з ним, коли той під іншим прізвищем переховувався від енкаведистів. Уляна була однією з тих мільйонів людей, яких заслали до Сибіру.

Коханням усього життя для Якова Меха стала Зося. Горда полячка зважилася жити з коханим чоловіком у глухому селі, народила йому шестеро дітей. Прикинувшись родичкою видатних польських діячів, врятувала село від спалення з боку своїх одноплемінників. Її вбили енкаведисти, переодягнувшись у форму повстанців. А сам Яків Мех убив одного з повстанців, бо боявся, що згадають його червоноармійське минуле.

У головного героя були й інші жінки, але наприкінці життя він прив'язався до наркоманки Оленки. Врятувавши їй життя, втрутився в її особисті стосунки з іншим чоловіком, якого вбив, аби той не занапастив дівчину. Останні п'ять років життя чекав на неї, аж поки не отримав звістку, що Оленка жива.

Сто років життя Якова Меха - це суцільні випробування, спротив тим, хто хотів його вбити. Мабуть, тому й так довго жив цей чоловік. Його життя не вписувалось у загальні правила. Він був у Червоній Армії й німецькому концтаборі, був одружений з полькою, але хай би хтось закинув йому, що він зрадив Україну. Мабуть, не випадково до нього повертається жити син Артем, який довгі десятиліття поневірявся Росією.

Я не сприймаю, коли в художніх творах калічать українську мову. Грішить цим і Володимир Лис, передаючи, скажімо, носіїв російської чи польської мов ламаною українською. Це відголоски меншовартості: мовляв, читач зрозуміє. То чому на такий манер не передавати англійську чи німецьку мову? Не роблять лише тому, що читач не зрозуміє.

# data[].attributes.attachment_link.title
Людина, яка зуміла подолати страх і стала вільною - Анатолій Власюк, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
АНАТОЛІЙ ВЛАСЮК ЛЮДИНА, ЯКА ЗУМІЛА ПОДОЛАТИ СТРАХ І СТАЛА ВІЛЬНОЮ До збірки увійшли роздуми про літературу, рецензії книжок, літературно-критичні статті, написані 2016 року. ЧОМУ ЗАПІЗНИВСЯ СТАЛІН Віктор Суворов. Криголам. Суворов - псевдонім професійного радянського розвідника Резуна, який втік до Великобританії 1978 року, а в Радянському Союзі його заочно засудили до смертної кари.

# data[].attributes.headline
Серіал "Доброволець"

# data[].attributes.subject
Серіал "Доброволець"

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Серіали ICTV

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ми використовуємо cookies, щоб проаналізувати та покращити роботу нашого сайту, персоналізувати рекламу.

Продовжуючи відвідування сайту, ви надаєте згоду на використання cookies та погоджуєтесь з Політикою конфіденційності.

Погоджуюсь

ВГОРУ

"ICTV" є учасником ініціативи "Чисте небо" по захисту інтелектуальної власності в мережі Інтернет. Детальнішу інформацію і контакти для переговорів по отриманню прав на розміщення відео можна знайти на сайті ініціативи www.legalcontentua.com

Сообщить об опечатке

Текст, который будет отправлен нашим редакторам:

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
фільм доброволець

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
серіал доброволець

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
доброволець онлайн

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
серіал доброволець дивитись онлайн

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
доброволець дивитись онлайн

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
фільм доброволець дивитись онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
Ми використовуємо cookies, щоб проаналізувати та покращити роботу нашого сайту, персоналізувати рекламу. Продовжуючи відвідування сайту, ви надаєте згоду на використання cookies та погоджуєтесь з Політикою конфіденційності. Погоджуюсь ВГОРУ "ICTV" є учасником ініціативи "Чисте небо" по захисту інтелектуальної власності в мережі Інтернет.

# data[].attributes.headline
Відеоматеріали

# data[].attributes.subject
Відеоматеріали

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телеканал ZIK

# data[].attributes.attachment_link.title
Стежками війни: Добробати. Щит української нації

# data[].attributes.attachment_link.title
День українського добровольця. Вони рятували Україну і рятуватимуть знову!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Полк "Днепр-1"

# data[].attributes.attachment_link.title
День Українського Добровольця

# data[].attributes.attachment_link.title
14 березня - День українського добровольця

# data[].attributes.headline
Саме завдяки добровольцям – їхній мужності, відданості національним інтересам і щирому патріотизму вдалося зупинити російського агресора, дати змогу мобілізувати сили в тилу й озброїти армію. Українські добровольці стали гордістю українського народу та водночас головним болем кремлівських посіпак. Загалом у воєнному конфлікті на сході України брали участь майже 40 добровольчих батальйонів. Переважна більшість із них згодом перетворилася на військові частини силових структур.

# data[].attributes.subject
Саме завдяки добровольцям – їхній мужності, відданості національним інтересам і щирому патріотизму вдалося зупинити російського агресора, дати змогу мобілізувати сили в тилу й озброїти армію. Українські добровольці стали гордістю українського народу та водночас головним болем кремлівських посіпак. Загалом у воєнному конфлікті на сході України брали участь майже 40 добровольчих батальйонів. Переважна більшість із них згодом перетворилася на військові частини силових структур.

# data[].attributes.headline
Але найновіший приклад – це Революція Гідності та початок воєнних дій на сході нашої держави. В ті дні тисячі звичайних українських громадян, кинувши власні справи – навчання, роботу, бізнес, родини - початку пішли на майдани країни, висловлюючи протест проти антидержавної політики тодішнього вищого керівництва країни, а потім зі зброєю в руках першими протистояли озброєній до зубів російській армії. Навесні 2014 року була зафіксована рекордна явка у військкомати країни. Люди приходили самі, не чекаючи на отримання повістки. Інші – чоловіки й жінки, самоорганізувалися в батальйони й вирушили на Схід.

# data[].attributes.subject
Але найновіший приклад – це Революція Гідності та початок воєнних дій на сході нашої держави. В ті дні тисячі звичайних українських громадян, кинувши власні справи – навчання, роботу, бізнес, родини - початку пішли на майдани країни, висловлюючи протест проти антидержавної політики тодішнього вищого керівництва країни, а потім зі зброєю в руках першими протистояли озброєній до зубів російській армії. Навесні 2014 року була зафіксована рекордна явка у військкомати країни. Люди приходили самі, не чекаючи на отримання повістки. Інші – чоловіки й жінки, самоорганізувалися в батальйони й вирушили на Схід.

# data[].attributes.headline
Саме тоді на західноукраїнських землях розпочався і потужний волонтерський рух – по суті, місцеве населення одягало й годувало українських добровольців, надсилало на фронт так звані «любистки» – спеціальні посилки-пакунки. Потім було полум’я Другої світової – і знову добровольці першими стали на захист вітчизни.

# data[].attributes.subject
Саме тоді на західноукраїнських землях розпочався і потужний волонтерський рух – по суті, місцеве населення одягало й годувало українських добровольців, надсилало на фронт так звані «любистки» – спеціальні посилки-пакунки. Потім було полум’я Другої світової – і знову добровольці першими стали на захист вітчизни.

# data[].attributes.headline
Варто зауважити, що тоді, в 1914 році, так само як і у 2014, українські добровольці нічого не мали: вони були найгірше озброєні, взуті й одягнені. Але, попри це, зажили слави як найвідважніші вояки. «З нами йшли в наступ українські добровольці. Це, мабуть, найкращий відділ з усієї Австро-Угорської армії», - йшлося в німецькому повідомленні з фронту до командування Південної Армії. Півтора року знадобилося стрільцям та австрійському командуванню щоб офіційно оформити українських добровольців як окрему бойову одиницю – полк УСС.

# data[].attributes.subject
Варто зауважити, що тоді, в 1914 році, так само як і у 2014, українські добровольці нічого не мали: вони були найгірше озброєні, взуті й одягнені. Але, попри це, зажили слави як найвідважніші вояки. «З нами йшли в наступ українські добровольці. Це, мабуть, найкращий відділ з усієї Австро-Угорської армії», - йшлося в німецькому повідомленні з фронту до командування Південної Армії. Півтора року знадобилося стрільцям та австрійському командуванню щоб офіційно оформити українських добровольців як окрему бойову одиницю – полк УСС.

# data[].attributes.headline
Інший яскравий приклад, але вже з нової історії України – легіон Українських Січових Стрільців, що теж формувався виключно на добровольчих засадах. Події Першої світової війни, протистояння Австро-Угорщини Росії українці вирішили використати задля втілення заповітної мрії про незалежність України. До лав УСС записалося майже 20 тисяч добровольців, але згодом австрійська влада дозволила лише 2500 воякам прийняти присягу й утворити легіон УСС.

# data[].attributes.subject
Інший яскравий приклад, але вже з нової історії України – легіон Українських Січових Стрільців, що теж формувався виключно на добровольчих засадах. Події Першої світової війни, протистояння Австро-Угорщини Росії українці вирішили використати задля втілення заповітної мрії про незалежність України. До лав УСС записалося майже 20 тисяч добровольців, але згодом австрійська влада дозволила лише 2500 воякам прийняти присягу й утворити легіон УСС.

# data[].attributes.headline
Варто нагадати, що навіть побіжний історичний екскурс свідчить, що феномен добровольства здавна притаманний українцям. Одним із перших таких прикладів можна назвати Запорозьку Січ – воєнізовану структуру з добровольчих батальйонів, які століттями боронили Україну.

# data[].attributes.subject
Варто нагадати, що навіть побіжний історичний екскурс свідчить, що феномен добровольства здавна притаманний українцям. Одним із перших таких прикладів можна назвати Запорозьку Січ – воєнізовану структуру з добровольчих батальйонів, які століттями боронили Україну.

# data[].attributes.headline
Ця дата вибрана не випадково: саме 14 березня 2014 року прямо з Майдану перші добровольці відправилися на тренувальну базу в Нових Петрівцях, що під Києвом. Внесок першої хвилі добровольців важко переоцінити, адже на першому етапі війни Україна зіткнулася з тим, що далеко не всі професійні військові були готові захищати свою державу. Добровольчі батальйони дали змогу провести мобілізацію і підготувати професійну заміну добробатам.

# data[].attributes.subject
Ця дата вибрана не випадково: саме 14 березня 2014 року прямо з Майдану перші добровольці відправилися на тренувальну базу в Нових Петрівцях, що під Києвом. Внесок першої хвилі добровольців важко переоцінити, адже на першому етапі війни Україна зіткнулася з тим, що далеко не всі професійні військові були готові захищати свою державу. Добровольчі батальйони дали змогу провести мобілізацію і підготувати професійну заміну добробатам.

# data[].attributes.headline
З метою зміцнення патріотичного духу в суспільстві, підвищення суспільної уваги і турботи про учасників добровольчих формування  відзначення Дня Українського добровольця було винесено на державний рівень.В цей день українці вшановують мужності та героїзму захисників незалежності, суверенітету, і територіальної цілісності України.

# data[].attributes.subject
З метою зміцнення патріотичного духу в суспільстві, підвищення суспільної уваги і турботи про учасників добровольчих формування  відзначення Дня Українського добровольця було винесено на державний рівень.В цей день українці вшановують мужності та героїзму захисників незалежності, суверенітету, і територіальної цілісності України.

# data[].attributes.headline
Рішення про його відзначення було прийнято 17 січня 2017 року  Постановою № 1822 Верховної Ради України «Про встановлення Дня українського добровольця».

# data[].attributes.subject
Рішення про його відзначення було прийнято 17 січня 2017 року  Постановою № 1822 Верховної Ради України «Про встановлення Дня українського добровольця».