# data[].attributes.body
התבהר לי לכמה אנשים יכולים להפגע הקוגניציה במסגרת פגיעות ומחלות שונות. השימוש באסטרטגיות שונות שממשיקות לאסטרטגיות שימוש שאנחנו גם משתמשים בהם ביום יום, עוזרות להבנת המטופל ומציאת דרך הטיפול הטובה ביותר עבור המטופל. שתמיד יהיה לנגד עינינו בטיפול, באיזו גישה אני משתמשת ואיך אני מתכננת להשיג את התוצאות הרצויות ותמיד לערב את המטופל ולתת לו את השליטה במקומות שמתאפשר.

# data[].attributes.body
דיברנו על גישות קוגנטיביות והתהר לי שגם בשימוש בגישות של פיצוי והתאמה אנחנו לא מונעים מהמטופל כן לעשות שיקום ולנסות להגיע למקסימום שהוא אולי מסוגל לו אלא מאפשרים עזרים ואמצעים להתקדם באמצעות שיקום ותמיד מנסים גם לגייס את יכולות האדם לאורך התהליך. התעניינתי לשמוע על המודל והכלי אבחון שמחלק לרמת הפרטים הקטנים את המרחב עם היכולות הקוגניטיביות של כל אדם על מנת שנוכל להתאים עבורו את הפעילות המאתגרת אך מותאמת עבורו

# data[].attributes.body
היום בשיעור על הגישה הפסיכודינמית בריפוי בעיסוק הרגשתי חיבור עמוק לתכנים ולדרך החשיבה שהוצגה. המרצה הייתה מעניינת והצליחה לגרום לי להקשבה פעילה. השיעור חידד בי את ההבנה שהמטופל הוא אדם שלם, מלא חוויות והשפעות שונות, שיש להתייחס אליהן במלוא המודעות. התחברתי לרעיון שבסופו של דבר צריך לראות את האדם כולו ולא רק את הסימפטומים או ההתנהגויות שלו, ולתת מקום לכל מה שהוא חווה. בנוסף, ההצגה של הכלים והפעילויות שהבנות הציגו חיזקה אצלי את ההבנה שיש ערך רב בשילוב תחומים טיפוליים נוספים, במיוחד בתחום הרגשי, ושאפשר לשלב יצירה ואמנות בצורה שמשלימה את הריפוי בעיסוק ומעשירה אותו. כל החוויה הזו פתחה לי נקודת מבט חדשה על המקצוע והעצימה את ההתעניינות שלי בגישה הפסיכודינמית ובאפשרויות המגוונות שהיא מאפשרת.

# data[].attributes.body
בשיעור על ויסות חושי התחזקה אצלי התובנה שעיבוד וויסות חושי הם מרכיבים מרכזיים בהשתתפות בפעילויות עבור כל אדם. גיליתי עד כמה ויסות חושי קיים ונוכח בכלל האוכלוסייה, ולא רק אצל אנשים עם אבחנות מסוימות. המאפיינים החושיים של האדם יכולים גם לאפשר וגם להגביל השתתפות, וכי הבנה של הממשק בין מאפיינים אלו לבין דרישות המשימה, ההקשר וההעדפות החושיות של האדם היא חיונית בעבודה בריפוי בעיסוק לצורך תמיכה מיטבית בהשתתפות.

# data[].attributes.body
למדנו על שיטות שונות של למידה מוטורית, נגענו בנקודות מעניינות של חשיבה על למידה מכיוונים של תרבות והרחבנו על טכנולוגיות מתקדמות שמסייעות בלימוד המוטורי. זה נתן לי רקע חשוב בהתייחס לעבודה שעשיתי על שיטת מכוונת מטלה בבחירת המאמר באותו השיעור

# data[].attributes.body
סיכמנו את נושא כלי האבחון שהועברו עד היום. התחבר לי כל הנושאים שדיברנו עליהם מלפני האבחונים והכלים הסטטיסטים מקבלים יותר צורה. נוסף על כך הבנתי את כובד הראש שצריך בבחירת כלי האבחון והצניעות שצריך בקביעת תוצאותיו על המטופל והמשך תהליך הטיפול בו.

# data[].attributes.body
העברתי עם חברותי לקבוצה את כלי האבחון pass, מרגישה שהעברה של הכלי נעשתה בצורה ברורה ככל הניתן בממסגרת הזמנים והייתי מרוצה מהעבודה שלנו. שאר הכלים גם הועברו בצורה עניינית והרחבתתי את הידע שלי בהחשפות לכלי אבחון נוספים.

# data[].attributes.body
העמקנו בתרגול של בניית כלי אבחון המודד השתתפטת והתחדד לי יותר ההבדלים בין השתתפות לביצוע עיסוקי . למדתי יותר לעומק כמה השתתפות זה מושג מורכב ורחב שלעיתים קשה להביא לידי ביטוי במלואו בכלי אבחון.

# data[].attributes.body
החוויה האישית שלי מהמפגש עם ארז הייתה שילוב חזק של תסכול ואופטימיות.
מצד אחד היה קשה לשמוע עד כמה שוב ושוב לא האמינו לו, לא ראו אותו, לא הקשיבו לו, מה שהעמיק אצלי את תחושת התסכול מהמערכת ומהדרך הארוכה שהוא עבר עד שאובחן וקיבל טיפול מתאים.

אבל לצד זה עלתה גם אופטימיות מאוד גדולה. לראות אדם שחווה כאב כרוני מגיל צעיר, עבר ניתוחים, אבחונים מאוחרים, אכזבות חוזרות ועדיין מצליח להשתלב בחברה, לעבוד, להקים משפחה, להציב מטרות ולהשיג אותן זה היה מרגש ומעורר השראה. במיוחד לראות איך דווקא מתוך הכאב הוא מצא משמעות והקים עמותה, מוביל עשייה, חי חיים עם ערך, תורם לאחרים וחי מתוך רצון להיטען ולהתמיד בדרך שעוזרת לו.

המסר הכי חזק שנשאר איתי הוא שהחיים עם כאב כרוני יכולים להיות מלאי מורכבות, אבל גם מלאי תקווה. אנשים יכולים לעבור דברים עצומים ובכל זאת להישאר משמעותיים, פעילים, תורמים, ואפילו לצמוח מתוך המקום הזה.מהסיפור של ארז בלט עד כמה ריפוי בעיסוק יכול להיות גורם משמעותי בהחזרת תחושת השליטה, בהקשבה אמיתית לצרכים ובהתאמת דרכי תפקוד שמאפשרות איכות חיים גם בתוך כאב כרוני.
החוויה שלו הראתה שריפוי בעיסוק אינו רק טיפול פיזי, אלא תהליך הוליסטי שמחזיר לאדם תחושת משמעות, מסוגלות ויכולת להשתתף בחיים מחדש.

# data[].attributes.body
החשיבות של "פעילות" על מצב הבריאות שזאת מהות הטיפול בריפוי בעיסוק גם באמצעות ההכרה של ה ICF.

קשר הדדי. בהמשך השיעור התמקדנו בדגשים שצריך לבדוק כשניגשים לכלי אבחון והבנתי יותר לעומק את המדדים ואת החשיבות של הבדיקות הסטטיסטיות .

# data[].attributes.body
התחבר לי כל המאפיינים של מחקר לכלי אבחון והקריטיות של כל מאפיין לבחירה בכלי. מלמד שיש כללים ברורים לבחירה ואמצעים שעוזרים בתהליך. יוצאת בתחושה שהבחירה של כלי אבחון הוא עולם גדול ומאתגר שמציב אותנו בפני הצורך להיות מאוד מקצועית. כמה המקצועיות שלנו יכולה בפועל לתרום למטופל ולהקל עליו ועל הטיפול

# data[].attributes.body
למדנו לעומק על פרופיל עיסוקי והתנסנו במילוי טופס של פרופיל עיסוקי. העמקנו בגישה של הלקוח במרכז וההקשר של המאמר שקראנו לשיעור זה.התחלנו להכנס לנושא ההערכה. לעקרונות כו התמקדות בלקחו, ביסוס תיאורטי ואוריינטציה עיסוקית. והתחלו לגעת ברציונל לשימוש בכלי אבחון וחיבות לימוד עצמי , הכרה ושימוש בכלי האבחון השונים.

# data[].attributes.headline
שיעור 1- סמסטר  א

# data[].attributes.subject
שיעור 1- סמסטר  א

# data[].attributes.body
עברנו על הרקע ההסטורי ועל מודלים בסיסים ועל מושגים שנגענו בהם בשנה א. זה עשה לי סדר וסקרן אותי לקראת השנה הקרובה. מרגיש שנגע בדברים יותר פרטים ומקווה שיתן לי מספיק כלים להתנסות הקלינית הקרבה