# data[].attributes.headline
Senzația de mort, natură moartă, putred, mucegai.

# data[].attributes.subject
Senzația de mort, natură moartă, putred, mucegai.

# data[].attributes.headline
Mi-ar fi plăcut să fie la persoana a treia, parcă toate romanele YA din ultima vreme au una, maxim două perspective. Mi-aș dori ca autorii care scriu cărți din categoria asta să înceapă să iasă din tipar.

# data[].attributes.subject
Mi-ar fi plăcut să fie la persoana a treia, parcă toate romanele YA din ultima vreme au una, maxim două perspective. Mi-aș dori ca autorii care scriu cărți din categoria asta să înceapă să iasă din tipar.

# data[].attributes.headline
Nu-mi amintesc să fi văzut vreodată astfel de imagini, în realitate.

# data[].attributes.subject
Nu-mi amintesc să fi văzut vreodată astfel de imagini, în realitate.

# data[].attributes.headline
Nu, personajele au fost prezentate ca niște schițe, cu care ori nu poți rezona, ori nu te identifici suficient de mult cu niciuna dintre ele.

# data[].attributes.subject
Nu, personajele au fost prezentate ca niște schițe, cu care ori nu poți rezona, ori nu te identifici suficient de mult cu niciuna dintre ele.

# data[].attributes.headline
Personal, mi-a plăcut de Grey, pentru că mi s-a părut a fi (sau avea potențial, cel puțin) personajul cel mai bine conturat și cel mai complex.

# data[].attributes.subject
Personal, mi-a plăcut de Grey, pentru că mi s-a părut a fi (sau avea potențial, cel puțin) personajul cel mai bine conturat și cel mai complex.

# data[].attributes.headline
Aș recomanda Mexican Gothic, pentru atmosferă și twistul de la final.

# data[].attributes.subject
Aș recomanda Mexican Gothic, pentru atmosferă și twistul de la final.

# data[].attributes.body
Este vorba despre un sat din comuna Lupșa, județul Alba, care a fost transformat în lac de decantare în urma unor operațiuni miniere, iar acum este cunoscut drept „satul scufundat”. Am fost acolo în 2016, parcă, și am făcut fotografii desprinse dintr-o atmosferă de jocuri video, de romane Fantasy, complet eterică și totuși emanând pericol.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Exploatarea cuprului la mina Roșia Poieni din Munții Apuseni, județul Alba, a fost un adevărat blestem pentru oamenii care locuiau la poalele dealurilor pline de minereu.

Dezastrul a început în 1977, când Nicolae Ceaușescu a decis să exploateze zăcămintele uriașe de cupru descoperite în zonă.

Statul a obligat locuitorii din satul apropiat Geamăna să își părăsească locuințele pentru a face loc reziduurilor toxice evacuate din mină, potrivit Digi 24.

În jur de 400 de familii au fost evacuate, iar satul a fost pierdut sub un lac artificial în care se deversau reziduurile contaminate ale minei. Apele lacului sunt foarte toxice, fiind pline cu cianură și alte substanțe chimice.

Pe măsură ce s-a extins, lacul a acoperit întregul sat. Astăzi, turla bisericii și câteva case sunt tot ce a mai rămas din sat.

# data[].attributes.attachment_link.title
Geamăna, satul din Munții Apuseni acoperit de un lac toxic - Incredibilia.ro

# data[].attributes.attachment_link.description
Exploatarea cuprului la mina Roșia Poieni din Munții Apuseni, județul Alba, a fost un adevărat blestem pentru oamenii care locuiau la poalele dealurilor pline de minereu. Dezastrul a început în 1977, când Nicolae Ceaușescu a decis să exploateze zăcămintele uriașe de cupru descoperite în zonă.

# data[].attributes.body
Interesantă ar fi fost perspectiva mamei sau a părinților celor trei. N-am merge atât de departe încât să spunem „Gabe”, cu toate că, desigur, era ceva să fie așa. Personajul ăsta ne amintește, foarte far-fetched, de Armand din seria Vampirilor de Anne Rice.

# data[].attributes.headline
Recenzie scrisă de voluntara noastră, Bianca :)

# data[].attributes.subject
Recenzie scrisă de voluntara noastră, Bianca :)

# data[].attributes.body
https://mhub.aiviong.ro/carticeala-surorile-hollow-stranii-magice-sau-blestemate/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Aruncă un ochi

Se întâmplă ca eu să nu fiu fană a genului , și totuși romanul scris de Krystal Sutherland, Inimi Chimice, a ajuns să fie una din cărțile mele preferate din toate timpurile. Iar când am auzit că autoarea a pregătit o nouă carte, total diferită, plină de mister, fără să fie thriller, cu elemente care îți dau fiori pe șira spinării, și totuși nu horror, cu un praf de magie, vrăjitorie și ocultism, dar fără a se încadra în genul fantasy, am fost de-a dreptul încântată. Când am văzut și coperta formidabilă pentru , deja chițăiam de bucurie.

Imaginează-ți o pădure enigmatică: frunze în putrefacție, rădăcini noduroase, mirosuri îngrozitoare, care îți inspiră moarte, iar lumina cețoasă te învăluie... Pare genul de atmosferă cu care vrei să ai de-a face? Ei bine, te invit la un ceai cu surorile Hollow: Iris, Vivi și Grey.

Când erau mici, cele trei fete au dispărut misterios, în noaptea de Anul Nou, ca mai apoi să apară, o lună mai târziu, nevătămate. Cel puțin, în aparență, cu excepția unei incizii fine, în formă de semilună, pe gât.

În realitate, nu au mai fost niciodată la fel, iar lucruri ciudate au început să se întâmple: au devenit constant flămânde, părul li s-a albit, iar ochii lor au devenit negri. Povestea ne este spusă din perspectiva lui Iris, cea mai mică dintre surorile Hollow și singura care încă nu și-a părăsit mama. Iar Iris, acum în vârstă de 17 ani, își dorește singurul lucru de care nu poate avea parte, ținând cont de cine este și de misterul încă neelucidat ce o înconjoară: o viață normală.

Grey este grandioasă din toate punctele de vedere. Fiind sora mai mare, este conducătoarea grupului, ancora de siguranță și ar face ORICE pentru surorile ei.

Era unul dintre lucrurile care-mi plăceau la ea: n-o vedeai cu lunile, dar apoi apărea și știa fiecare vers din fiecare cântec. [...]

Grey nu doar știa că luam note bune, ci îmi contactase profesorii și le ceruse să citească fiecare eseu pe care-l predam, apoi le comenta meritele când ne revedeam.

Grey a fugit de acasă după o ceartă îngrozitoare cu mama ei. A devenit întâi fotomodel, iar acum este creatoare de modă. Ținutele pe care le creează se potrivesc personalității ei: misterioase, excentrice, tulburătoare, pline de secrete. De multe ori, acțiunea se axează pe Grey și pe deciziile bune sau mai puțin bune luate de ea de-a lungul timpului. Trebuie să recunosc că mi s-a părut un personaj extravagant, eteric chiar, uneori egoist, dar și figura maternă a grupului.

Vivi este la polul opus. Tatuată din cap până-n picioare, plină de piercinguri, tunsă periuță și basistă în trupa , totul la Vivi urlă a revoltă adolescentină. Sister of the Sacred Deși am petrecut mai mult timp cu Vivi și cu Iris, cele două fiind în căutarea lui Grey o bună parte din carte, nu mi s-a părut că personalitatea ei a ieșit din tiparul „sunt rockeriță", „sunt rebelă".

Și, vorbind de dispariția lui Grey... S-ar putea ca Iris și Vivi să nu fie singurele care o caută...

Atmosfera a fost piesa de rezistență. Cartea îți intră pe sub piele, oferind un tablou mitic terifiant, descrieri înfricoșătoare și detalii care îți trimit fiori pe șira spinării. Este ca un basm cu zâne, doar că zânele vor ajunge să îți sfâșie pielea. Un roman care ne demonstrează că aparențele înșală.

De ce crezi că sunteți atât de frumoase? De flămânde? De capabile să supuneți voințele celor din jurul vostru? Sunteți precum florile morții care cresc peste tot unde călcați voi.

Suspansul este construit foarte bine, iar detaliile care îți sunt oferite pe parcurs te fac să îți dai seama de adevăr aproape în același timp cu personajul principal. Per total, autoarea a împachetat povestea într-un mod sfâșietor, care te lasă cu întrebări și care te face să te gândești „Oare ce-am citit?" De fapt, aceasta a fost și reacția mea inițială, după numai câteva propoziții din prolog.

Ba, chiar gândindu-mă mai bine la întreaga poveste, s-a simțit precum ceea ce lumea numește „fever dream" (o experiență neobișnuită, care pare mai mult vis decât realitate) fiind atât de îmbârligată, de bizară și plină de întrebări.

Desigur, cartea s-a citit ușor, autoarea meșterind de zor răsturnări de situație, împletind realul cu fantasticul și oferind finaluri de capitol care te fac să vrei să mai citești unul. Adesea părea că personajele au în sfârșit un moment de respiro, numai ca, în clipa următoare, straniul urmăritor cu un craniu de taur pe cap să apară din nou.

Însă nu se poate să nu discut despre singurul aspect al cărții care m-a enervat...

Un personaj care mi-a lăsat un gust amar

Faceți cunoștință cu Tyler. Un personaj incomplet, inconsistent și care m-a iritat în nouă din zece cazuri. Tyler ne este prezentat drept iubitul dur a lui Grey, dar care se dovedește a fi un dulce, când îl cunoști mai de aproape. Este și cel care, în public, spune că e obișnuit ca ea să dispară și că nu îl mai surprinde nimic. Sau că nu îl interesează ce i s-a întâmplat. Atunci când este acuzat de poliție că este implicat în dispariția lui Grey și este căutat, se refugiază în casa familiei Hollow și, brusc, simte nevoia de a-și găsi iubita.

Desigur, Tyler a avut și părțile lui bune sau interesante, dar chiar și atunci mi s-a părut o unealtă în marea schemă a poveștii. Când autoarea avea nevoie de ceva, el era acolo să încaseze lovitura. Mi s-a părut precum adjuvanții din basme, numai că armăsarul lui Făt-Frumos chiar ajuta protagonistul. În schimb, de multe ori, Tyler părea să fure din credibilitatea celorlalte personaje.

Spre exemplu, Iris se contrazice singură din cauza lui. Ea își prioritizează adesea surorile și ne spune cât de conectată se simte cu ele, dar în preajma lui Tyler devine egoistă. Chiar am rezonat puternic cu Iris, până într-un punct, când un anumit personaj (al cărui nume va fi trecut sub tăcere, mai ceva ca al lui Voldemort) a decis să intervină. Noroc că restul poveștii a compensat.

Surorile Hollow este o poveste încărcată de suspans, cu personaje imperfecte, dar incitante când le analizezi, o atmosferă precum cea din basmele fraților Grimm și care surprinde prin nota de originalitate și amestecare a genurilor literare. Astfel, o recomand cu drag. Acum, vă rog să mă scuzați, o să mă duc să citesc și cealaltă carte a autoarei, O listă semidefinitivă a celor mai îngrozitoare coșmaruri.

O recenzie scrisă de Bianca Tinca
(departamentul #cărticeală)

Editată de Sorina Sfreja-Nemeș

Corectat de Iulia Dromereschi

Layout de Diana Hîncu

# data[].attributes.attachment_link.title
CĂRTICEALĂ | Surorile Hollow - stranii, magice sau blestemate? - AIVImedia.hub

# data[].attributes.attachment_link.description
Aruncă un ochi Imaginează-ți o pădure enigmatică: frunze în putrefacție, rădăcini noduroase, mirosuri îngrozitoare, care îți inspiră moarte, iar lumina cețoasă te învăluie... Pare genul de atmosferă cu care vrei să ai de-a face? Ei bine, te invit la un ceai cu surorile Hollow: Iris, Vivi și Grey.

# data[].attributes.body
De la toate plantele aflate în descompunere și de la descrierile țesuturilor persoanelor cu răni deschise

# data[].attributes.headline
În copilărie, în pădurea din apropierea casei

# data[].attributes.subject
În copilărie, în pădurea din apropierea casei

# data[].attributes.body
Când eram mai mică mă plimbam mereu pe acolo. Uneori mai găseam câte un animal sau trunchi de copac care semăna cu descrierile oferite de carte

# data[].attributes.body
Dacă la început nu mi-a plăcut deloc de Grey, până la sfârșitul cărții, ușor-ușor, am ajuns șă o cunosc mai bine, să îi înțeleg durerea și chiar să o simpatizez puțin

# data[].attributes.body
Consider că ”Surorile Hollow” este o combinație foarte bună dintre cele 2 menționate, având atât un puzzle al crimei, cât și elemente comune cu Toxul din ”Sălbaticele”

# data[].attributes.body
Nu recomand, dar eu judec rău de tot cărțile după copertă. Dacă nu o citeam pentru SBQ acum, sigur o cumpăram mai târziu