# data[].attributes.body
Jean-Baptiste Nicolas Robert Schuman născut la 29 iunie 1886 în Luxemburg, a fost un om de stat francez. Este considerat drept unul din părinții fondatori ai Uniunii Europene. În mai multe rânduri ministru, inclusiv ministru al Afacerilor Externe, apoi, în două rânduri, președinte al Consiliului de Miniștri al Franței, Robert Schuman a exercitat și funcția de președinte al Parlamentului European, între 1958 și 1960.

# data[].attributes.body
Opera sa politică esențială se situează în perioada 1948-1952, timp în care a îndeplinit funcția de Ministru de Externe și a imprimat orientări noi în politica externă a Franței, numita "Declaratia lui Schuman. Dubla sa cultură a fost foarte utilă în realizarea reconcilierii franco-germane. În același timp, a pus fundația construcției europene, instalând o autoritate supra-națională la Luxemburg - Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului- care includea și Germania. Procesul început prin Tratatul de la Paris din 1951, a fost continuat prin proiectul pieței comune europene (CEE), ratificat la Roma în 1957. Schuman a mai îndeplinit un scurt mandat ca Ministru de Justiție în 1955, apoi între 1958 și 1960 a fost primul președinte al Adunării parlamentare europene. A încetat din viață în 1963, un an după retragerea sa din viața politică.

# data[].attributes.body
Jean Omer Marie Gabriel Monnet este considerat arhitectul Unității Europene.
Jean Monnet s-a născut la data de 9 noiembrie 1888 în Cognac, Franța, într-o familie de comercianți de coniac. La vârsta de șaisprezece ani, după trecerea numai primei părți a universității, a abandonat educația și s-a mutat la Londra. Acolo, a petrecut doi ani învățând arta afacerilor și prima limbă a comerțului, engleza. În 1906, tatăl său l-a trimis în străinătate să lucreze pentru afacerile familiei.

# data[].attributes.attachment_link.title
Founding fathers of the European Union: Jean Monnet

# data[].attributes.attachment_link.description
The French political and economic adviser Jean Monnet dedicated himself to the cause of European integration. He was the inspiration behind the 'Schuman Plan', which foresaw the merger of west European heavy industry. Monnet was from the Cognac region of France. When he left school at 16 he travelled internationally as a cognac dealer, later also as a banker.

# data[].attributes.body
„Nu-ți procura cărți, l-a sfătuit tatăl lui. Nimeni nu poate să gândească pentru tine. Uită-te pe fereastră, vorbește cu oamenii...”Pe urmă, Monnet a făcut multe călătorii de afaceri în întreaga lume, lucrând în Scandinavia, Rusia, Egipt, Canada și Statele Unite. "Nu sunt optimist; sunt determinat", a mărturisit el.

# data[].attributes.body
Sir Winston Leonard Spencer Churchill, născut în familia aristocrată a Ducilor de Marlborough a fost un om politic britanic, prim-ministru al Regatului Unit în Al Doilea Război Mondial. Deseori apreciat ca fiind unul din cei mai mari lideri de război ai secolului, a servit ca prim-ministru în două mandate (1940-1945) și (1951-1955). A fost ofițer în Armata Britanică, istoric, scriitor și artist. Este singurul prim-ministru britanic laureat al Premiului Nobel pentru Literatură (în 1953) și a fost prima persoană care a primit titlul onorific de Cetățean de Onoare al Statelor Unite.

# data[].attributes.attachment_link.title
Winston S Churchill: We Shall Fight on the Beaches

# data[].attributes.body
Favorabil creării Statelor Unite ale Europei, Churchill s-a numărat printre cei care au pledat pentru prima dată în favoarea integrării europene pentru a evita ca atrocităţile celor două războaie mondiale să se repete, propunând ca prim pas în acest sens înfiinţarea unui Consiliu al Europei. În 1948, la Haga, 800 de delegaţi din toate ţările europene s-au reunit în cadrul unui mare Congres al Europei, la care Churchill a fost preşedinte de onoare. Acest eveniment a condus la crearea Consiliului Europei, la
5 mai 1949, la a cărui primă reuniune a participat însuşi Churchill. Apelul său la acţiune poate fi considerat un stimul pentru continuarea integrării, așa cum s-a convenit ulterior în timpul Conferinţei de la Messina din 1955 care, doi ani mai târziu, a avut ca rezultat încheierea Tratatului de la Roma. Churchill a fost, de asemenea, cel care a adus pentru prima dată în discuție ideea unei „armate europene” care să protejeze continentul şi să consolideze
diplomaţia europeană. Mai mult decât atât, Curtea Europeană
a Drepturilor Omului a fost creată în 1959, la un deceniu după ce Churchill promovase pentru prima dată ideea înfiinţării sale. Motivând popoarele europene să-şi unească forţele în lupta împotriva nazismului şi fascismului, Winston Churchill a devenit forţa motrice a integrării europene şi un luptător activ pentru această cauză.

# data[].attributes.body
Jean Rey (n. 15 iulie 1902, Liège - d. 19 mai 1983, Liège) a fost un avocat și om politic belgian și militant valon. A fost ministru al reconstrucției în guvernul belgian (1954 - 1958). În calitate de ministru a militat pentru înființarea Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului și apoi a participat la negocierile pentru Tratatul de la Roma.

# data[].attributes.body
A fost membru al Comisiei Europene și i-a succedat lui Hallstein ca Președinte al Comisiei. Fin diplomat și negociator abil, dă dovadă de eficacitate la întâlnirea la vârf de la Haga, unde se hotărăsc o serie de măsuri de relansare și accelerare a construcției europene. Jen Rey este la originea sistemului resurselor financiare proprii ale Uniunii Europene, care a culminat, la 22 aprilie 1970, cu semnarea Tratatului de la Luxemburg, cunoscut sub denumirea scurtă Tratatul bugetar din 1970 (denumirea completă fiind: Tratatul de modificare a unor dispoziții bugetare ale Tratatelor de instituire a Comunităților Europene și a Tratatului de instituire a unui Consiliu unic și a unei Comisii unice ale Comunităților Europene

# data[].attributes.body
Johan Willem Beyen a fost un om politic olandez, bancher, ministru al afacerilor externe între anii 1952-1956.

În timpul celui de-al Doilea Război Mondial a fost consilier al guvernului olandez din exil, apoi s-a numărat printre fondatorii Băncii Mondiale și ai Fondului Monetar Internațional, ocupând, pe rând, funcția de director la ambele instituții.

# data[].attributes.body
Pierre Werner născut pe 29 decembrie 1913 în Lille, Franța, a fost un economist și om politic luxemburghez, prim ministru al Luxemburgului între 1959-1974 și între 1979-1984. A fost inițiatorul Integrării Monetare Europene, autor al „Planului Werner”, concretizat în introducerea monedei EURO. Din 1994, a fost ales membru de onoare al Academiei Române. Din 25 iunie 2002, Centrul de Studii și Documentare România-Luxemburg din București, al cărui președinte de onoare a fost din 1993, îi poartă numele.

# data[].attributes.body
Joseph Bech a fost un om politic luxemburghez născut la 17 februarie, Diekirch, Mare Ducat de Luxemburg.

# data[].attributes.body
A fost ministru în mai multe guverne și prim ministru între 1953-1958.
A avut un rol decisiv în timpul conferinței de la Messina din 1955, în urma căreia s-a înființat comitetul care a redactat raportul Spaak, ce a dus la semnarea Tratatelor de la Roma, din 1957, de înființare a Comunității Economice Europene.

# data[].attributes.body
Konrad Hermann Joseph Adenauer a fost un politician creștin-democrat german, de profesie jurist. Din 1917 și până în 1933 a exercitat funcția de primar general al Kölnului. Adversar al național-socialismului, a fost înlăturat din funcția de primar general.
A reușit apropierea țării sale de Franța, punând alături de Charles de Gaulle bazele alianței franco-germane, care a constituit nucleul Uniunii Europene. Este considerat ca fiind unul din "părinții Europei", alături de Charles de Gaulle, Robert Schuman , Alcide De Gasperi și Jean Monnet.

# data[].attributes.body
Alcide de Gasperi a fost un om politic și de stat italian.
De la începutul procesului de unificare europeană De Gasperi s-a aflat alături de Robert Schuman și Konrad Adenauer în elaborarea etapelor de constituire a Europei. În 1952 a primit Premiul Carol cel Mare, o distincție acordată de orașul german Aachen persoanelor care au contribuit la impunerea păcii și ideii unificării europene.

# data[].attributes.body
Walter Hallstein a fost un profesor de drept și om politic german, deputat în Bundestag din partea CDU.
În 1951 cancelarul german Konrad Adenauer l-a numit pe Hallstein în fruntea delegației germane pentru negocierile asupra Planului Schuman de integrare a industriilor de oțel și cărbune franceză și germană. A fost primul președinte al Comisiei Comunității Economice Europene, în perioada 1958-1967.

# data[].attributes.body
Sicco Leendert Mansholt a fost om politic din Țările de Jos.
Între 24 iunie 1945 și 3 iulie 1946 a deținut funcția de ministru al agriculturii și pescuitului.
El este inițiatorul Planului Mansholt de restructurare a politicii agricole a Comunității Economice Europene. A fost vicepreședinte (1958-1972) și apoi președinte al Comisiei Europene (22 martie 1972 - 5 ianuarie 1973).

# data[].attributes.body
Paul-Henri Spaak a fost un om politic și de stat belgian.
În toate posturile deținute, naționale ori internaționale, Spaak a susținut unificarea politică și economică a Europei occidentale. Între 1952 și 1953, a condus Adunarea Generală a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului. În 1955, la conferința de la Messina, a liderilor europeni, a fost desemnat să prezideze comitetul de pregătire a unui raport de creare a pieței comune europene. Acest așa- numit Raport Spaak a condus la semnarea, în martie 1957, a Tratatului pentru înființarea Comunității Economice Europene.

# data[].attributes.body
Din 1976 până în 1986, Altiero Spinelli a fost membru al Parlamentului European, calitate în carea promovat intens elaborarea unui proiect de tratat care să înființeze Uniunea Europeană. Proiectul a fost aprobat cu largă majoritate în Parlamentul European, însă a fost blocat de guvernele naționale, care au realizat în 1985 Actul Unic European, document mai puțin ambițios.