# data[].attributes.headline
טיפולים אסטטים לצעירים

# data[].attributes.subject
טיפולים אסטטים לצעירים

# data[].attributes.body
בעד
בימינו דימוי גוף ואססטיקה זה נושא חשוב שמעסיק את כולנו בעיקר את הצעירים, מקנה להם ביטחון וחופשיות להסתובב ברחוב בלי שירגישו נשפטים

# data[].attributes.body
בעד-
רבים האנשים שמרגישים אי נוחות/ חוסר ביטחון
לגביי המראה החיצוני שלהם, טיפולים אסתטיים יכולים לשנות לגמרי את התחושה של בן אדם ולשפר את הביטחון העצמי שלו והנוחיות בגופו שלו.

# data[].attributes.body
כאשר מאמר או טקסט מכל סוג באים להעביר מידע לקוראים אשר באו לקרוא אותו, ולא כדי להקדם שיוויון מגדרי או להתנגד לו. כאשר הוא כתוב בצורה אשר תומכת בכתיבה מגדרית הוא נראה ארוך ומאיים ודוחה קוראים אשר רק מעוניינים בלרכוש את המידע אשר הטקסט מעניק. לכן כתיבה מגדרית רק יכולה לגרום לנזק, ושימוש בה הוא שולי.

# data[].attributes.body
כתיבה מגדרית היא כתיבה אשר כל מילה שמתאימה רק למין אחד ברך כלל זכר, מתאימים אותה גם למין השני. כתיבה מגדרית אינה חשובה, ומטרתה שולית ביותר, מכיוון שמאמרים וטקסטים באים להעביר מידע על נושא אשר הקוראים מעוניינים בו, וקוראים באים לטקסט כדי לרכוש את הידע בו. במקום להתרכז באם הטקסט כתוב בצורה שתומכת בצורה מגדרית, צריך להתרכז בידע שהוא בא להעביר.לכן כתיבה מגדרית לא חשובה ולא צריך להשתמש בה

# data[].attributes.body
נגד: צנזורה של מילים גסות בשירים מונעת מאמנים לבטא את עצמם בצורה הטובה ביותר וחוסמת יצירתיות בשירים. לדוגמה,יש המון אמנים כיום שרוב השירים שלהם מתבססים על גסויות. צנזורה של הגסויות תגרום לאיבוד המשמעות בשירים. בנוסף, צנזורה תגרום לאי אמינות בשירים של אותם אמנים כיוון שיתחילו לכתוב שירים בסגנון לא אותנטי.

# data[].attributes.body
בעד:
גורם להרגשה עצמית טובה ונוחיות בכך שיש יותר נוחות להסתובב במקומות ציבוריים בלי שישפטו אתכם

# data[].attributes.body
טענת נגד:
בשנים אלו, בהן הגוף נמצא עדיין בתהליך גדילה ושינוי, ובתקופה בה בני נוער רגישים יותר ללחץ חברתי, כל החלטה לבצע שינוי פיזי הופכת למשמעותית ביותר ועשויות להיות לה השפעות מרחיקות לכת על חייהם של בני הנוער. ניתוח בכל שלב בחיים הינו מצב מורכב ולא פשוט בכלל, בייחוד כשלא מבינים לחלוטין את ההשלכות והסכנות הטמונות בהליך כירורגי פולשני.

# data[].attributes.body
נגד:
תרבות היופי היא תרבות שנוצרה על ידינו  והתרבות הזו כוללת איפור, עיצוב שיער, עיצוב הגוף בחדרי כושר ופנייה לתזונאים המושפעת מאוד מהאידיאלים שאנו נחשפים אליהם בכלי התקשורת והמדיה החברתית. בני נוער וילדים רגישים במיוחד לנושא תרבות היופי ומושפעים היום יותר מתמיד מהאידיאלים אליהם הם נחשפים. בעקבות זאת, ישנה סכנה שתהיה פגיעה בדימוי הגוף שלהם ורצון לניתוח פלסטי כדרך לפתרון הפער בין הדימוי שהם רואים במראה לבין הדימוי האידיאלי המוצג בכלי התקשורת. ולכן לא תמיד תהיה הבחירה לבצע ניתוח רצון אמיתי של הצעיר אלא רצון להיות חלק מאידיאל היופי הגבוה שאנו הצבנו כחברה. לדוגמה יש משפיענית רשת שבגיל 17 עשתה בוטוקס בכמה וכמה נקודות בפנים וכיום חמש שנים מאוחר יותר היא מעלה סרטונים רבים נגד זה ובהם היא מבטאת את החרטה שלה על ההחלטה הזאת ומנסה לשכנע אנשים אחרים לחשוב טוב טוב לפני שבוחרים לעשות זאת.

# data[].attributes.body
כיום בשירים המושמעים בבתים של כולנו מופיעים מידי פעם משפטים לא הולמים ובטח שלא מתאימים לילדים. הבעיה העיקרית היא שבעידן הטכנולוגי הילדים חשופים באופן תמידי לשירים אלה ולא תמיד נמצאים תחת פיקוח מבוגרים. לדוגמה, בשיר ״קוביות״ של הצמד סטטיק ובן אל שפופולרי בעיקר בקרב ילדים כתוב: ״ כולם בבגד ים וגופיות (וואי וואי), יש אווירה מהחמוציות (וואי וואי), הבנים מראים ת’קוביות והבנות חמות כמו עוגיות״.

# data[].attributes.headline
לוטם סינואני

# data[].attributes.subject
לוטם סינואני

# data[].attributes.body
כיום רוב הילדים צופים ביוטיוב באופן תמידי, ולא תמיד ניתן לפקח על תוכן הצפייה שלהם. הם עלולים להיות חשופים לשירים בהם יש תוכן גס ולא הולם, ללא כוונה כלל. חשיפה זו פוגעת בחינוך הילדים, מלמדת וחושפת אותם למילים ותכנים פוגעניים. לדוגמה, בשיר הפופולרי ״אף אחד״ של הלהקה ״דג נחש״, ישנם משפטים לא הולמים אשר ילדים קטנים לא צריכים לשמוע כגון: ״מנשה המגניב היה מת לזיין״ , ״יש ים של כוסיות המגוון נדיר״.

# data[].attributes.body
חופש הביטוי הוכר לראשונה במשפט בג''צ קול העם בשנת 1953 כזכות בסיסית שאין למנוע מאף אדם.
במציאות של היום, אנחנו נתקלים בצנזור בוטה של אותה זכות ביצירות שירה של אומנים.
צנזור של מילים גסות / לא הולמות בשירים מהווה מין סירוס לאומנות ולמסר של אותו היוצר.
אני מאמינה שכאשר מצנזרים שירים נוצר מצב שבו הזכות הטבעית והבסיסית של האומנים, חופש הביטוי, נרמסת לגמרי.
למשל, כאשר מצנזרים שיר מחאה על המשטר (לדוגמה "Fuck tha Police" של N.W.A שמביע מחאה על המשטרה וכולל בתוכו מילים גסות), כי לפי אדם מסויים זה ''לא הולם'' נוצרת פגיעה בחופש הביטוי ובדמוקרטיה עצמה כי ללא חופש הביטוי, אין באמת דמוקרטיה.

# data[].attributes.body
כתיבה מגדרית כחלק מתופעה גדולה יותר של התמקדות בתפל פוגעת גם במוניטין של פמיניזם אבל בעיקר מקטינה את בעיות הנשים בחברה. ההתמקדות וקטנוניות כלפי "בעיות" מינוריות בשוויון בין המינים מונעת התעסקות ומסיטה מהבעיות החשובות באמת, שהשלכותן משפיעות על נשים רבות, ובכך מעקבת את הטיפול והעיסוק בהן.

בנוסף, הקטנוניות וההצקה שבכתיבה מגדרית מרעה ומזיקה למוניטין הפמיניזם בחברה שלנו ויוצרת אנטגוניזם כלפי התנועה והמשתתפים בה.

# data[].attributes.body
לדעתי צריך איזון בין התרברבות לצניעות, כן בהיעדר האחד השני יזיק ובהרבה. התרברבות יתר מרחיקה מאחרים עקב יחשבו אותך גאוותן, אך עם צניעות ונועם יתר אף אחד לא ידע מי ומה אתה, עקב היעדר בהתבטאות. התרברבות מראה לאחר מה אנו עושים, וצניעות מרגיעה ומחבדת את הזולת

# data[].attributes.body
יש הסבורים כי הצנזורה של מילים גסות או לא הולמות בשירים תעזור לחינוך הולם של ילדים ותשמור על הטוהר של הילדים ושל השירים. אנשים אלה טוענים כי שירים עם קללות מחנכים ילדים לקלל בעתיד ומחרבים להם את השפה התמימה.
אני מאמין שהצנזורה של קללות בשירים לא תעזור לחינוך הולם של ילדים. ילדים נחשפים לשפה בוטה כל יום בסיטואציות אחרות כגון: סרטים וסדרות, חשיפה לאנשים בוגרים יותר שמקללים, בבית הספר, במשפחה, ועוד ועוד…

# data[].attributes.body
כתיבה מגדרית היא תת בעיה בתנועה הפמיניסטית שנחשבת לתנועה שלילית בעיני רבים בחברה שלנו היום. כשכתיבה מגדרית מוצעת ומשומשת בתור פתרון לבעית חוסר השוויון המגדרי אנשים נוטים לחשוב (ובצדק) שזה כל מה שצריך כדי לפתור את הבעיות ומתעלמים מהעיקר ומהבעיות המשמעותיות והחשובות באמת בחברה שלנו. כתיבה מגדרית וההתעסקות בתפל בהצדקת פמיניזם משרישה את הבעיות הקטנות בחברה בתור הדברים העיקריים להתעסק בהם, ונותנת את התחושה שבעיות אלו הן העיקר של פמיניזם.

# data[].attributes.headline
לירון אזאצ'י

# data[].attributes.subject
לירון אזאצ'י

# data[].attributes.body
תחילה, המראה החיצוני הוא דבר שמעסיק לא רק את האדם עצמו, אלא גם את הסובבים אותו. במיוחד כאשר מדובר על מאפיינים אשר נחשבים לא יפים או אסתטיים לפי הנורמה החברתית. אין סיבה שנער או נערה יצטרכו לסבול מבדיחות על חשבונם ובריונות בגלל פרט חיצוני. כמובן שאם הייתי יכולה לפתור את בעיית הבריונות דבר זה עדיף, אך סוף לבריונות ושפטיות נמצא רק בגדר חלום בחברה שלנו. לכן, אם ניתוח אסתטי יכול לשנות את חייו של הנער, אין סיבה שלא יעשה אותו. ניתוח להצמדת אוזניים, אשר בעל סיכון נמוך מכיוון שגדילת האוזניים מסתיימת בגיל צעיר, משנה לגמרי את התפיסה של נער בפני החברה. המקום של הסבל שנגרם מכינויים כמו "חמור", "שדון" וקולות גנאי יתחלפו בשייכות של הילד והכאב הרב שנגרם לו יחסך.

# data[].attributes.body
אני בעד טיפולים אסתטיים לצעירים מכיוון שזה תורם לבריאות הנפש: צעירים שמרגישים טוב עם המראה שלהם נוטים יותר לבריאות נפשית טובה יותר, מה שיכול לתרום לרווחה כללית ולאושר.

# data[].attributes.headline
עידו כץ טענת נגד

# data[].attributes.subject
עידו כץ טענת נגד

# data[].attributes.body
לפי דעתי טיפולים אסטתתים אצל צעירים זהו דבר רע.
הטיפולים גורמים לצעירים לשינוי במראה הפיזי שלהם מה שעשוי לשפר להם את הביטחון. השינוי הזה במראה עשוי בעתיד להשתנות והם יכולים לחזור למראה הקןדם שלהם מה שיקריס להם את הבטחון.
למשל, בת דודה שלי השתמשה לתכשיר נגד קמטים גנטיים ולבסוף הם חזרו וזה פגע בה מאוד.
לכן אני חושב שאדם צעיר צריך לשמור על המראה הטבעי שלו ולקבל את עצמו כפי שהוא מבלי מעורבות חיצונית לשינוי הזה.

# data[].attributes.body
לפי דעתי אין לצנזר מילים גסות בשירים.
זאת מכיוון שצנזור מילים גסות יכולים להוריד את המסרים של האמן בשיר בהקשרים שונים, בין אם הם טובים או רעים. ניתן לקחת את השיר של אביב גפן,"עכשיו מעונן", ישנם מילים גסות בפזמון, אך מילים אלו בעצם מקצינות בשיר את הבעיות הנפשיות של הדור בשנות ה90. הקללות בשיר הם בעצם מהווים אמצעי אומנותי בשיר.

# data[].attributes.body
טענת נגד:

בשנים אלו, בהן הגוף נמצא עדיין בתהליך גדילה ושינוי, ובתקופה בה בני נוער רגישים יותר ללחץ חברתי, כל החלטה לבצע שינוי פיזי הופכת למשמעותית ביותר ועשויים להיות לה השפעות מרחיקות לכת על חייהם של בני הנוער. ניתוח בכל שלב בחיים הינו מצב מורכב ולא פשוט בכלל, בייחוד כשלא מבינים לחלוטין את ההשלכות והסכנות הטמונות בהליך כירורגי פולשני.

# data[].attributes.body
כתיבה מגדרית מאופיינת בהוספת מילים, אותיות וסימנתי פיסוק לטקסט בכדי לקדם שיוויונות בין המגדרים, אך למעשההיא מסרבלת טקסט והופכת אותו קשה לקריאה. על פי בן עמי, כאשר מוסיפים לוכסנים ונקודות, כמו ב"לכםן", "שלכם.ן", "הם/ן", הטקסט נראה מאיים ולא אינטואיטיבי לקריאה, ולא מקדם שוויוניות באמת, ועדיף להשתמש בהכפלה כמו "ברוכותהבאות וברוכים הבאים", אך גם בהכפלה זו להשתמש בזהירות, כיוון שיותר מדי הכפלות מאריכות את הטקסט ומכבידותאותו.

מעובד על פי בן עמי, ר', "איך לכתוב לכולם ולכולן? על כתיבה ניטרלית-מגדרית", מתוך bo-content

# data[].attributes.body
בפרטי:)

# data[].attributes.body
יהונתן פרץ - בעד טיפולים אסטטיים לנערים.

אני בעד מכיוון שטיפולים אסטטיים תורמים לביטחון העצמי של  הנער. ברגע שהנער בטוח במראה שלו זה משפיע על הביטחון העצמי שלו בדרך ישירה.

# data[].attributes.body
צנזורה של מילים גסות פוגעת באומנים עצמם. האומנות והשירים הם הדרך של הכותבים לשחרר את הרגש שלהם ולהתבטא. אחת הדרכים להוציא רגשות אלו, היא קללות, דרך להוציא כעס. ברגע שמצנזרים ומונעים מאמנים להתבטא, גורמים להם להשאיר את הרגשות בתוך עצמם, ולא להציג את מה שהם מרגישים. לדוגמה, השיר עכשיו מעונן של אביב גפן. בשיר, גפן מציג את הכעס שלו על הדור, וכמה שהדור שלו סובל, וכותב "אנחנו דור מזוין". אם האמן לא היה יכול להתבטא בקללות, לא היה ניתן להבין את הכעס הקשה והכואב שלו על הדור.

# data[].attributes.body
ראשית, ילדים ששומעים שירים עם קללות יכולים להיחשף לקללות וזה מלמד אותם דברים לא טובים ובנוסף הם ישתמשו בקללות האלו בציבור ויעליבו אנשים ויפגעו בהם רק בגלל שהם נחשפו לקללות ולתכנים לא הולמים בשירים.
לפני כמה ימים, אח שלי הקטן בן השש שמע שיר עם הרבה קללות ומאז, הוא לא הפסיק לקלל והכל בגלל שהוא שמע את אותו השיר עם הקללות.

# data[].attributes.body
שלחתי בפרטי:)))

# data[].attributes.body
רוני מדהלה

אני בעד טיפולים אסטטיים לצעירים.
לדעתי, לכל בן אדם מגיעה האפשרות לשנות בעצמו משהו שגורם לו לחוסר ביטחון. יש אנשים שלאחר הטיפול הזה משתנים חייהם לטובה. למשל- ילדה שכל החיים לא אהבה את עצמה בגלל משהו ספציפי, יש לה את האופציה לשנות אותו. בעיניי, האופציה הזאת משנה חיים לאנשים רבים ומאפשרת אורך חיים טוב יותר. דוגמה נוספת, ילד שחלילה עובר תאונה, ונשרפות לו הפנים, יכול לשנות זאת בעזרת ניתוחים ולהרגיש טוב יותר עם עצמו ועם מה שעבר.

# data[].attributes.body
טיפולים אסתטיים לא עוזרים לאנשים במצבים משבריים קשים, אלא לאלו עם סימנים יותר קלים. עם זאת, ולמרות שהוא יכול לספק הנאה סביב מראה הפנים, טיפול קוסמטי באשר הוא אינו משפיע מהותית על הביטחון העצמי. גם אם טיפול אסתטי מסב הנאה, הוא אינו מייתר את הצורך לחזק את הביטחון בעצמי. הביטחון שלנו מושפע מדברים רבים כמו חוויות ילדות, בעיקר חוויות ילדות שליליות, ומסגנון ההתמודדות שלנו. סגנון ההתמודדות הינו האופן שבו אנו מנתבים רגשות וזיכרונות שליליים, היכולת לשאת תלות ועצמאות, שינוי במנגנוני הכחשה ועוד פרמטרים רבים ומורכבים. אם הטיפול האסתטי, לעומת זאת הופך להתמכרות, זה כבר ענין אחר.

# data[].attributes.headline
דניאל קנציפר 

# data[].attributes.subject
דניאל קנציפר 

# data[].attributes.body
לדעתי בימינו יש מקום להחצנה של ההצלחות שכן אני סבור כי החצנת ההצלחות גורמת לאנשים אחרים, להגיע להצלחות גם. כאשר בן אדם מחצין את הצלחותיו, הוא בעצם אומר אמירה; "תראו אותי, תסתכלו עלי" ובכך עלול לגרום לתחושות קנאה בקרב הצד השני שיובילו לניסיון לחקות אותו ולהגיע להצלחות חדשות.