# data[].attributes.headline
תגובה לסרט מאת פדוא עואודה

# data[].attributes.subject
תגובה לסרט מאת פדוא עואודה

# data[].attributes.body
סרט רגיש ,אנושי וחשוב שמתאר מצב אמתי שקיים במדינות שונות ברחבי העולם ובמדינה שלנו, הרגשנו בדינמיקה אמתית בין מורה לתלמידיו,התלמידים לא מסכינים ואינם במצוקה הם בחרו לחיות את החיים שלהם על שלל התסביכים.
ומה שמצא חן בעיניי שבסרט לא מנסים להפוך את המורה לאידאליסטי אלא רק לבן אדם שרוצה לעשות את עבודתו בצורה הכי טובה שיתנו לו ,והתלמידים אולי מגיעים לרכוש השכלה אבל בהחלט היו רוצים שהצלצול יישמע והם יצאו למגרש לעסוק בזוטות של חייהם.
לדעתי בית הספר הוצג כמקום דמוקרטי ואינו מנותק מהעולם החיצון ומתמודדים בו עם כל הדילמות שמעסיקות את החברה כמו המקרה של וויס הסיני שהוריו שוהים בצרפת באופן לא חוקי ומאוימים בגירוש ,והבעיות של סולימאן עם משפחתו ממלאי. כאב לי על התלמידה שדברה בסוף הסרט על הקושי שלה ושהיא לא למדה כלום לדעתי כי הלימוד בשפה שנייה בסביבה זרה נוגעת במגוון תופעות הקשורות בחרדת שפה.
אני כערביה למרות שאני שולטת בשפה העברית מרגישה שכל לי יותר לחבר משפט שלם בשפת האם .ובכיתה הזאת יש הרבה לחצים מהמורה ומשאר התלמידים שמתנהגים בחוצפנות וזה מגביל עוד יותר את התלמידים החלשים.

# data[].attributes.headline
תגובה למנאל קדח מפדוא עואודה

# data[].attributes.subject
תגובה למנאל קדח מפדוא עואודה

# data[].attributes.body
שלום כולם,

מנאל היקרה ,ההצגה שלך הייתה מאוד מעניינת ואמתית, ריגשת  ומשכת את כולנו  .התחברתי מאוד לסרטון שהצגת והוא התאים לסיפור שסיפרת .וכאשר שמענו את שיר "מוטני" ביחד ריגשת את כולנו ונתת לנו להיזכר בשורשים שלנו ובכל הסיפורים ששמענו מההורים ,כאשר התחלת לספר כמה סיפורים על התושבים בכפר בזמן המלחמה ב 48 פתאום נזכרתי שאני מכירה חלק מאותם סיפורים ששמעתי בילדותי על ידי מורה ההיסטוריה שכל הזמן היה חשוב לו לספר לנו על פלסטין ועל כל הכפרים שהוגרו באותה תקופה . וכאשר דיברת על המקרה שעברת אותו באוטובוס עם החייל גם חזרתי אחורה ונזכרתי במקרה הירי שהיה באוטובוס בשפרעם (העיר שגדלתי בה)וזה היה ממש כואב וסוער .הרגשתי קצת אכזבה ויאוש בהצגה הזאת כי המצב עדיין מפלה ואין שוויון במדינה שאנחנו חיים בה אבל זאת המציאות ואנחנו לא נוותר על השורשים שלנו בארץ שנולדנו וגדלנו בה .

המתנה שלי למנאל מאמר:

מאמר מערכת:להיות עם חופשי ושווה בארצנו?

סוגיה באי-שוויון בין ערבים ליהודים בישראל

# data[].attributes.headline
שלום כולם,מנאל היקרה ,ההצגה שלך הייתה מאוד מעניינת ואמתית, ריגשת  ומשכת את כולנו  .התחברתי מאוד לסרטון שהצגת והוא התאים לסיפור שסיפרת .וכאשר שמענו את שיר "מוטני" ביחד ריגשת את כולנו ונתת לנו להיזכר בשורשים שלנו ובכל הסיפורים ששמענו מההורים ,כאשר התחלת לספר כמה סיפורים על התושבים בכפר בזמן המלחמה ב 48 פתאום נזכרתי שאני מכירה חלק מאותם סיפורים ששמעתי בילדותי על ידי מורה ההיסטוריה שכל הזמן היה חשוב לו לספר לנו על פלסטין ועל כל הכפרים שהוגרו באותה תקופה . וכאשר דיברת על המקרה שעברת אותו באוטובוס עם החייל גם חזרתי אחורה ונזכרתי במקרה הירי שהיה באוטובוס בשפרעם (העיר שגדלתי בה)וזה היה ממש כואב וסוער .הרגשתי קצת אכזבה ויאוש בהצגה הזאת כי המצב עדיין מפלה ואין שוויון במדינה שאנחנו חיים בה אבל זאת המציאות ואנחנו לא נוותר על השורשים שלנו בארץ שנולדנו וגדלנו בה .המתנה שלי למנאל מאמר:מאמר מערכת:להיות עם חופשי ושווה בארצנו?סוגיה באי-שוויון בין ערבים ליהודים בישראל 

# data[].attributes.subject
שלום כולם,מנאל היקרה ,ההצגה שלך הייתה מאוד מעניינת ואמתית, ריגשת  ומשכת את כולנו  .התחברתי מאוד לסרטון שהצגת והוא התאים לסיפור שסיפרת .וכאשר שמענו את שיר "מוטני" ביחד ריגשת את כולנו ונתת לנו להיזכר בשורשים שלנו ובכל הסיפורים ששמענו מההורים ,כאשר התחלת לספר כמה סיפורים על התושבים בכפר בזמן המלחמה ב 48 פתאום נזכרתי שאני מכירה חלק מאותם סיפורים ששמעתי בילדותי על ידי מורה ההיסטוריה שכל הזמן היה חשוב לו לספר לנו על פלסטין ועל כל הכפרים שהוגרו באותה תקופה . וכאשר דיברת על המקרה שעברת אותו באוטובוס עם החייל גם חזרתי אחורה ונזכרתי במקרה הירי שהיה באוטובוס בשפרעם (העיר שגדלתי בה)וזה היה ממש כואב וסוער .הרגשתי קצת אכזבה ויאוש בהצגה הזאת כי המצב עדיין מפלה ואין שוויון במדינה שאנחנו חיים בה אבל זאת המציאות ואנחנו לא נוותר על השורשים שלנו בארץ שנולדנו וגדלנו בה .המתנה שלי למנאל מאמר:מאמר מערכת:להיות עם חופשי ושווה בארצנו?סוגיה באי-שוויון בין ערבים ליהודים בישראל 

# data[].attributes.headline
תגובה לסרט "בין הקיר

# data[].attributes.body
תגובה לסרט "בין הקירות"

סרט מעניין ומעורר המון מחשבות .סרט שהזכיר לי מצבים דומים שאני אישית חוויתי . כשעברתי לירושלים וגרתי במעונות עם סטודנטים ערבים מכל הארץ ויהודים ילדי הארץ ועולים מארצות שונות. נפגשנו במטח המשותף ,והמקלחת המשותפת ,ואני עד עכשיו זוכרת את הבלבול והפחד מהשוני התרבותי שהיה לי בהתחלה. והזכיר לי גם שחיקת המורים ובמיוחד המורים לחינוך מיוחד בבית ספר שלי, שאמורים להתמודד עם שכונה שיש בה אוכלוסייה מאוד מורכבת וממצב סוציואקונומי נמוך.

הסרט מדבר על בית ספר  ובמיוחד על כתה שיש בה קבוצת תלמידים מהגרים ממקומות שונים מכל העולם עם קשיי למידה והפרעות התנהגות .בכתה היו הרבה סיטואציות שהראו את השונות בין התלמידים, הרבה ויכוחים עם המורה ובין התלמידים עצמם, לעגו אחד לשני, התעללו בחבריהם מילולית וגופנית.

בסרט הראו התמודדות המורה להפחית את ההתנהגויות החריגות. וכאן אני רוצה להתייחס למורה פראנסוה...

הבחנתי שבית הספר דאג יותר להשגים ולא התייחס מספיק לרקע של התלמידים. המורה פרנסוה למד בצורה לא שגרתית,הביע סובלנות והבנה ,הכלה לתלמידים. התייחס לכל מלה שאמרו הילדים ועשה את ההקשרים בניהם ,לא קבל את הביקורת והלעג בצורה אישית אלא הוא נתן לגטימציה לדבר על נושאים שהתלמידים לא העיזו לדבר עליהם למורים אחרים.הוא גם חפש וחקר ועקב אחרי כל תלמיד ,אפשר דיאלוג ושכל אחד ידבר בצורה חופשית והקפיד שעל האחרים להקשיב לו ולכבד אתו .אך מצד אני חשתי שחיקה של כל המורים וגם של פראנסו  בשלב מסויים ,אי שיתוף  בינו לבין המורים(נראה שהוא בודד),. ובלט בחצי השני של הסרט את כשלי מערכת החינוך הצרפתית בטיפול באוכלוסיות חלשות (העברת תלמיד למסגרת חדשה שהוא לא מכיר עקב התנהגות לא ראויה ושהוא עבר את הגבול . וזה לא רחוק ממה שקורה גם אצלנו.
כנעאן מלכה

# data[].attributes.headline
תגובה לסרט "בין הקיר

# data[].attributes.body
תגובה לסרט "בין הקירות"

סרט מעניין ומעורר המון מחשבות .סרט שהזכיר לי מצבים דומים שאני אישית חוויתי . כשעברתי לירושלים וגרתי במעונות עם סטודנטים ערבים מכל הארץ ויהודים ילדי הארץ ועולים מארצות שונות. נפגשנו במטח המשותף ,והמקלחת המשותפת ,ואני עד עכשיו זוכרת את הבלבול והפחד מהשוני התרבותי שהיה לי בהתחלה. והזכיר לי גם שחיקת המורים ובמיוחד המורים לחינוך מיוחד בבית ספר שלי, שאמורים להתמודד עם שכונה שיש בה אוכלוסייה מאוד מורכבת וממצב סוציואקונומי נמוך.

הסרט מדבר על בית ספר  ובמיוחד על כתה שיש בה קבוצת תלמידים מהגרים ממקומות שונים מכל העולם עם קשיי למידה והפרעות התנהגות .בכתה היו הרבה סיטואציות שהראו את השונות בין התלמידים, הרבה ויכוחים עם המורה ובין התלמידים עצמם, לעגו אחד לשני, התעללו בחבריהם מילולית וגופנית.

בסרט הראו התמודדות המורה להפחית את ההתנהגויות החריגות. וכאן אני רוצה להתייחס למורה פראנסוה...

הבחנתי שבית הספר דאג יותר להשגים ולא התייחס מספיק לרקע של התלמידים. המורה פרנסוה למד בצורה לא שגרתית,הביע סובלנות והבנה ,הכלה לתלמידים. התייחס לכל מלה שאמרו הילדים ועשה את ההקשרים בניהם ,לא קבל את הביקורת והלעג בצורה אישית אלא הוא נתן לגטימציה לדבר על נושאים שהתלמידים לא העיזו לדבר עליהם למורים אחרים.הוא גם חפש וחקר ועקב אחרי כל תלמיד ,אפשר דיאלוג ושכל אחד ידבר בצורה חופשית והקפיד שעל האחרים להקשיב לו ולכבד אתו .אך מצד אני חשתי שחיקה של כל המורים וגם של פראנסו  בשלב מסויים ,אי שיתוף  בינו לבין המורים(נראה שהוא בודד),. ובלט בחצי השני של הסרט את כשלי מערכת החינוך הצרפתית בטיפול באוכלוסיות חלשות (העברת תלמיד למסגרת חדשה שהוא לא מכיר עקב התנהגות לא ראויה ושהוא עבר את הגבול . וזה לא רחוק ממה שקורה גם אצלנו.

# data[].attributes.headline
אגבאריה ניבין

# data[].attributes.body
אגבאריה ניבין

הסרט מדבר על כיתה של בית ספר מיוחד שמקבל עדיפות מיוחדת מבחינת ההשקעה בחינוך התלמידים. בית הספר ממוקם באחת השכונות בפריז שבה גרה אוכלוסייה קשה וטעונת טיפוח בדרך כלל, של מהגרים. רוב התלמידים בכיתה הם ילדים שהוריהם היגרו מצפון אפריקה, טורקיה, סין, פורטוגל וכו`. הוריהם, ובחלק מהמקרים גם הם, לא נולדו בצרפת ולכן אינם נחשבים לצרפתים מלאים, כי החברה הצרפתית לא ממש סובלנית. כשאזמרלדה אומרת בסרט `אני לא גאה להיות צרפתייה`, אלה דברים חשובים שצריך להאזין להם. היא אומרת, אם אתם לא מעוניינים בי, אני לא רוצה להיות חלק מכם. וזה אחד הנושאים המרכזיים שבהם עוסק הסרט, ויש לי הרגשה שבמידה רבה זהו עניין אוניברסלי".

היה מעניין לראות את השלבים שבהם המורה והתלמידים מנהלים דיונים או ויכוחים בכיתה. זה היה לי הרבה יותר חשוב מלהראות איך הוא מעביר להם שיעורי דקדוק והם פותרים תרגילים וכו`. היה לי חשוב לראות את תמונת המצב של הכיתה ברגעים שבהם היא הופכת למעין מודל לדמוקרטיה, בה לכל אחד ניתנת ההזדמנות להביע את דעתו בכל נושא. כן היה חשוב לי לראות בשלב שבו המורה בוחר לשוחח עם התלמידים על החשיבות שיש לכך שהם נמצאים בכיתה, מה הם עושים בה ומהו תהליך הלמידה שלהם. כמובן שזו אינה התמונה השלמה של הלימודים, אלא רק קטעים מסוימים ממנה, רגעים בתוך שנת לימודים.

# data[].attributes.headline
 	הסרט "בין הקירות" מתאר כיתה בבית ספר אזורי בצרפת שקולט תלמידים בני אוכלוסיית מהגרים ממקומות שונים . נראה כי בית הספר הוא לתלמידי חינוך מיוחד עם בעיות התנהגות. בסרט מתוארות סיטואציות שונות המדגישות את השונות בין תלמידי הכיתה, ויכוחים עם המחנך שהוא גם המורה לצרפתית ובמרכז העלילה מתוארת התקרית עם הבנות שהמורה קרה להן שרלילות וסולימן בן למהגרים מאפריקה יוצא להגנתן, מתפתחת תקרית בינו לבין המורה הוא יוצא בכעס ללא רשות ופוגע באחת התלמידות, בעקבות התקרית סולימן מורחק לצמיתות מבית הספר. במהלך הסרט עולים הרבה לבטים לגבי התנהגותם החריגה של התלמידים וכיצד ניתן לנהוג כדי להפחית את ההתנהגויות החריגות. המחנך מבקש מהם להכין דיוקן עצמי, מעין חיבור בו יספרו על עצמם, חלק מהתלמידים מתביישים להקריא את מה שכתבו וחלקם כלל לא כתבו כי פחדו לחשוף פרטים על עצמם. המורה מנסה ללמד אותם לדבר בצרפתית תיקנית וכל הזמן מתקן אותם. קיים רצון להפוך אותם לצרפתים והם לעומת זאת מנסים לשמור על זהותם המקורית. כאשר אימו של סולימן מגיעה לבית הספר לועדת משמעת בעקבות התקרית, היא לבושה בתלבושת מסורתית אפריקאית ואינה דוברת צרפתית . לעומתה סולימן לבוש בסגנון צעיר ומודרני הוא מתרגם את דבריה לשאר הצוות. פה מבליטים את הפערים בין הדור הצעיר של המהגרים לבין הדור המבוגר. המהגרים המבוגרים הופכים להיות תלויים בילדיהם אל מול הרשויות של המדינה הקולטת. הצעירים מתביישים בהוריהם, ונושאים את עול ההגירה על כתפיהם. הסרט אותנטי מאוד ומתאר סיטואציות מאוד מציאותיות המתרחשות בחברה שקולטת מהגרים ממקומות שונים

# data[].attributes.subject
 	הסרט "בין הקירות" מתאר כיתה בבית ספר אזורי בצרפת שקולט תלמידים בני אוכלוסיית מהגרים ממקומות שונים . נראה כי בית הספר הוא לתלמידי חינוך מיוחד עם בעיות התנהגות. בסרט מתוארות סיטואציות שונות המדגישות את השונות בין תלמידי הכיתה, ויכוחים עם המחנך שהוא גם המורה לצרפתית ובמרכז העלילה מתוארת התקרית עם הבנות שהמורה קרה להן שרלילות וסולימן בן למהגרים מאפריקה יוצא להגנתן, מתפתחת תקרית בינו לבין המורה הוא יוצא בכעס ללא רשות ופוגע באחת התלמידות, בעקבות התקרית סולימן מורחק לצמיתות מבית הספר. במהלך הסרט עולים הרבה לבטים לגבי התנהגותם החריגה של התלמידים וכיצד ניתן לנהוג כדי להפחית את ההתנהגויות החריגות. המחנך מבקש מהם להכין דיוקן עצמי, מעין חיבור בו יספרו על עצמם, חלק מהתלמידים מתביישים להקריא את מה שכתבו וחלקם כלל לא כתבו כי פחדו לחשוף פרטים על עצמם. המורה מנסה ללמד אותם לדבר בצרפתית תיקנית וכל הזמן מתקן אותם. קיים רצון להפוך אותם לצרפתים והם לעומת זאת מנסים לשמור על זהותם המקורית. כאשר אימו של סולימן מגיעה לבית הספר לועדת משמעת בעקבות התקרית, היא לבושה בתלבושת מסורתית אפריקאית ואינה דוברת צרפתית . לעומתה סולימן לבוש בסגנון צעיר ומודרני הוא מתרגם את דבריה לשאר הצוות. פה מבליטים את הפערים בין הדור הצעיר של המהגרים לבין הדור המבוגר. המהגרים המבוגרים הופכים להיות תלויים בילדיהם אל מול הרשויות של המדינה הקולטת. הצעירים מתביישים בהוריהם, ונושאים את עול ההגירה על כתפיהם. הסרט אותנטי מאוד ומתאר סיטואציות מאוד מציאותיות המתרחשות בחברה שקולטת מהגרים ממקומות שונים

# data[].attributes.body
אסנת אדרי

# data[].attributes.headline
 	הסרט מייצג אוכלוסיית תלמידים קשה וטעונת טיפוח של מהגרים ,המורה פרנסואה  מנסה להחזיק  כיתה הטרוגנית השעורים מתקיימים באווירת עימותים התלמידים מבעים קושי ומעוררים בעיות מכיוון שקיים פער תרבותי חברתי בין מדיניות בית הספר שמנסה להנחיל בהם  את התרבות השולטת, ואילו החברה הצרפתית דוחה אותם .הפער מיוצג מבחינה חברתית תרבותית בין המורה תוכנית הלימודים והקודים הבית ספריים לבין התלמידים וכן ההתנגדות של התלמידים .בדיון על המטלה לדיוקן עצמי המורה שואל ממה מתביישים תלמיד בשם בובקאר משיב שהוא מתבייש לאכול בנוכחות אימא של חבר שלו הוא אומר:"אני נותן לה כבוד". המורה לא מבין את העניין  .הפער החברתי תרבותי בולט כאשר המורה להיסטוריה מנסה לתאם עם פרנסואה שיעורים על המשטר הישן המהפכה הצרפתית הרחוקה רבות מהתלמידים אז המורה אומר שזה "מוקדם מדי הם לא יבינו"דבר נוסף שבלט בים ההורים רואים את ההבדל בין התנהלות של הורים מהגרים שיושבים מבוהלים וכנועים לעומת הורים ילידי צרפת שבטוחים ומתנהלים בצורה תובענית

# data[].attributes.subject
 	הסרט מייצג אוכלוסיית תלמידים קשה וטעונת טיפוח של מהגרים ,המורה פרנסואה  מנסה להחזיק  כיתה הטרוגנית השעורים מתקיימים באווירת עימותים התלמידים מבעים קושי ומעוררים בעיות מכיוון שקיים פער תרבותי חברתי בין מדיניות בית הספר שמנסה להנחיל בהם  את התרבות השולטת, ואילו החברה הצרפתית דוחה אותם .הפער מיוצג מבחינה חברתית תרבותית בין המורה תוכנית הלימודים והקודים הבית ספריים לבין התלמידים וכן ההתנגדות של התלמידים .בדיון על המטלה לדיוקן עצמי המורה שואל ממה מתביישים תלמיד בשם בובקאר משיב שהוא מתבייש לאכול בנוכחות אימא של חבר שלו הוא אומר:"אני נותן לה כבוד". המורה לא מבין את העניין  .הפער החברתי תרבותי בולט כאשר המורה להיסטוריה מנסה לתאם עם פרנסואה שיעורים על המשטר הישן המהפכה הצרפתית הרחוקה רבות מהתלמידים אז המורה אומר שזה "מוקדם מדי הם לא יבינו"דבר נוסף שבלט בים ההורים רואים את ההבדל בין התנהלות של הורים מהגרים שיושבים מבוהלים וכנועים לעומת הורים ילידי צרפת שבטוחים ומתנהלים בצורה תובענית

# data[].attributes.body
סוהאד חטיב

# data[].attributes.headline
by ראדה נאסר - 3/04/2019, 23:38 	בזמן הצפיה בסרט " בין הקירות" הרגשתי שאני ממש בתוך סיפור אמתי ולא קל להאמין שזה סרט וכולם שחקנים, הסרט מתאר בית ספר תיכון צרפתי, מחנך צרפתי לכיתת מהגרים ( כיתה קשה במיוחד) שכל אחד מהם בא מרקע שונה. הסרט מתאר את ההתמודדות של המחנך, המורים וכלל בית הספר עם הכיתה הזאת תוך נתינת דגש על השנות בין התלמידים המהגרים- לצרפתיים ובין התלמידים המהגרים לבין עצמם ובין בני המהגרים להוריהם. הסרט ממש משך אותי והיה לי מעניין מה הולך לקראת שם כי זה החזיר אותי לקשיים האישיים שלי כמורה בתיכון שמלמדת כיתות קשות ( אתגר ומבר) המאופיינות בתלמידים מאוד קשים שבאים מרקעים שונים, חסרי ביטחון עצמי ומוסגלות. נכון שכולם מהאוכלוסייה הערבית ומדברים אותה שפה אבל באים מתרביות שונות לגמרי.

# data[].attributes.subject
by ראדה נאסר - 3/04/2019, 23:38 	בזמן הצפיה בסרט " בין הקירות" הרגשתי שאני ממש בתוך סיפור אמתי ולא קל להאמין שזה סרט וכולם שחקנים, הסרט מתאר בית ספר תיכון צרפתי, מחנך צרפתי לכיתת מהגרים ( כיתה קשה במיוחד) שכל אחד מהם בא מרקע שונה. הסרט מתאר את ההתמודדות של המחנך, המורים וכלל בית הספר עם הכיתה הזאת תוך נתינת דגש על השנות בין התלמידים המהגרים- לצרפתיים ובין התלמידים המהגרים לבין עצמם ובין בני המהגרים להוריהם. הסרט ממש משך אותי והיה לי מעניין מה הולך לקראת שם כי זה החזיר אותי לקשיים האישיים שלי כמורה בתיכון שמלמדת כיתות קשות ( אתגר ומבר) המאופיינות בתלמידים מאוד קשים שבאים מרקעים שונים, חסרי ביטחון עצמי ומוסגלות. נכון שכולם מהאוכלוסייה הערבית ומדברים אותה שפה אבל באים מתרביות שונות לגמרי.

# data[].attributes.headline
"בין הקירות" הוא סרט

# data[].attributes.body
"בין הקירות" הוא סרט רגיש ואמיתי, אנושי וחשוב שמתאר דינמיקה אמיתית בין מורה לתלמידיו.ומראה מה מתרחש במערכת החינוך הצרפתית. שילוב של ערבים, צרפתים,מהגרים, שחורים, לבנים( רב תרבותיות). ההתמודדות של אנשי החינוך אל מול ההתדרדרות בהתנהגות של הנוער בימינו. וזה לקח אותי לבית ספר שאני מלמדת בדרום עם אוכלוסיה שונה,שבאים מהפזורה עם ילדים מרבית מהם נוער בסיכון..

כותר ראבוס

# data[].attributes.headline
תגובה לסרט "בין הקיר

# data[].attributes.body
תגובה לסרט "בין הקירות"

סרט מעניין ומעורר המון מחשבות .סרט שהזכיר לי מצבים דומים שאני אישית חוויתי . כשעברתי לירושלים וגרתי במעונות עם סטודנטים ערבים מכל הארץ ויהודים ילדי הארץ ועולים מארצות שונות. נפגשנו במטח המשותף ,והמקלחת המשותפת ,ואני עד עכשיו זוכרת את הבלבול והפחד מהשוני התרבותי שהיה לי בהתחלה. והזכיר לי גם שחיקת המורים ובמיוחד המורים לחינוך מיוחד בבית ספר שלי, שאמורים להתמודד עם שכונה שיש בה אוכלוסייה מאוד מורכבת וממצב סוציואקונומי נמוך.

הסרט מדבר על בית ספר  ובמיוחד על כתה שיש בה קבוצת תלמידים מהגרים ממקומות שונים מכל העולם עם קשיי למידה והפרעות התנהגות .בכתה היו הרבה סיטואציות שהראו את השונות בין התלמידים, הרבה ויכוחים עם המורה ובין התלמידים עצמם, לעגו אחד לשני, התעללו בחבריהם מילולית וגופנית.

בסרט הראו התמודדות המורה להפחית את ההתנהגויות החריגות. וכאן אני רוצה להתייחס למורה פראנסוה...

הבחנתי שבית הספר דאג יותר להשגים ולא התייחס מספיק לרקע של התלמידים. המורה פרנסוה למד בצורה לא שגרתית,הביע סובלנות והבנה ,הכלה לתלמידים. התייחס לכל מלה שאמרו הילדים ועשה את ההקשרים בניהם ,לא קבל את הביקורת והלעג בצורה אישית אלא הוא נתן לגטימציה לדבר על נושאים שהתלמידים לא העיזו לדבר עליהם למורים אחרים.הוא גם חפש וחקר ועקב אחרי כל תלמיד ,אפשר דיאלוג ושכל אחד ידבר בצורה חופשית והקפיד שעל האחרים להקשיב לו ולכבד אתו .אך מצד אני חשתי שחיקה של כל המורים וגם של פראנסו  בשלב מסויים ,אי שיתוף  בינו לבין המורים(נראה שהוא בודד),. ובלט בחצי השני של הסרט את כשלי מערכת החינוך הצרפתית בטיפול באוכלוסיות חלשות (העברת תלמיד למסגרת חדשה שהוא לא מכיר עקב התנהגות לא ראויה ושהוא עבר את הגבול . וזה לא רחוק ממה שקורה גם אצלנו.
כנעאן מלכה

# data[].attributes.headline
תגובה לסרט בין הקירות 

# data[].attributes.subject
תגובה לסרט בין הקירות 

# data[].attributes.attachment_link.title
תגובה לסרט בין הקירות

# data[].attributes.headline
סרט יפה מאוד משך אותי לחזור ולהמשיך בצפייה בו ,אני אישית התחברתי מאוד לסרט ונהניתי מאוד מהצפייה בסרט כי גם כן אני מורה בבית ספר חטיבת ביניים,והזכיר לי בסיטואציות שאני חוווה אותם עם תלמידיי ,ועל ההתמודדות שלי עם המצבים הקשים או הלא נעימים  שעברתי במהלך ה 15 שנים בעבודתי .בין הקירות" הוא סרט המתאר בצורה פרטנית את עבודתו היומיומית של מורה  בתיכון בכיתה המורכבת מקבוצות אתניות רבות וממעמדות חברתיים נמוכים.ומתאר את מערכות יחסים של המורה ותלמידיו ,בסרט הייתה  דינמיקה אמיתית בין המורה לתלמידיו. גם כן מרגישים בשחיקה הנפשית שעוברים אותה המורים והיחסים עם המורים.בסרט מתוארת שגרת חיי הכיתה, שרבים מתלמידיה בעייתיים, רובם ממשפחות מהגרים קשות, ודורשים תשומת לב  מיוחדת מצד המורים וצוות ההנהלה של בית הספר.המורה היה מתמודד מדי יום עם קונפליקטים שנוצרים בינו ובין התלמידים. המורה היה שחוק נפשית ובקושי היה מתמודד ,והיה מתאפק בכל כוחותיו ,בכדי לשרוד עם סטואציות קשות ולא נעימות ,ובעיקר כשלא היה משמעת מהתלמידים ,וכשהיו התלמידים היו זורקים מילים בנושא המין והיו מאוד חוצפנים ,והמצב היה מגיע שאיננו יודע כיצד להתמודד איתם.המורה היה מנסה להציג בפני תלמידיו  עובדות, להנחיל בהם ערכים, להעמיד אותם באתגרים, אבל התלמידים היו תמיד מסרבים  כי לא מבינים את מה שהוא אומר, היו מפרשים את מילותיו אחרת מאשר התכוון, או חולקים על הדרך שבה התבטא.הסיטואציות שהתרחשו בסרט היו רגישים , ואנושיים שמצריכים חשיבה רבה . גם להורי התלמידים היה תפקיד חשוב בסרט רוב התלמידים בכיתה הם ילדים שהוריהם אינם צרפתיים במקור ,ובחלק מהמקרים גם הם, לא נולדו בצרפת ולכן אינם נחשבים לצרפתים מלאים, כשאזמרלדה אומרת בסרט "אני לא גאה להיות צרפתייה", אמירה מאוד חשובה, וזה אחד הנושאים המרכזיים שבהם עוסק הסרט.                                                                                                                                                                                                                שם הסטודנטית :נאהד עביד  

# data[].attributes.subject
סרט יפה מאוד משך אותי לחזור ולהמשיך בצפייה בו ,אני אישית התחברתי מאוד לסרט ונהניתי מאוד מהצפייה בסרט כי גם כן אני מורה בבית ספר חטיבת ביניים,והזכיר לי בסיטואציות שאני חוווה אותם עם תלמידיי ,ועל ההתמודדות שלי עם המצבים הקשים או הלא נעימים  שעברתי במהלך ה 15 שנים בעבודתי .בין הקירות" הוא סרט המתאר בצורה פרטנית את עבודתו היומיומית של מורה  בתיכון בכיתה המורכבת מקבוצות אתניות רבות וממעמדות חברתיים נמוכים.ומתאר את מערכות יחסים של המורה ותלמידיו ,בסרט הייתה  דינמיקה אמיתית בין המורה לתלמידיו. גם כן מרגישים בשחיקה הנפשית שעוברים אותה המורים והיחסים עם המורים.בסרט מתוארת שגרת חיי הכיתה, שרבים מתלמידיה בעייתיים, רובם ממשפחות מהגרים קשות, ודורשים תשומת לב  מיוחדת מצד המורים וצוות ההנהלה של בית הספר.המורה היה מתמודד מדי יום עם קונפליקטים שנוצרים בינו ובין התלמידים. המורה היה שחוק נפשית ובקושי היה מתמודד ,והיה מתאפק בכל כוחותיו ,בכדי לשרוד עם סטואציות קשות ולא נעימות ,ובעיקר כשלא היה משמעת מהתלמידים ,וכשהיו התלמידים היו זורקים מילים בנושא המין והיו מאוד חוצפנים ,והמצב היה מגיע שאיננו יודע כיצד להתמודד איתם.המורה היה מנסה להציג בפני תלמידיו  עובדות, להנחיל בהם ערכים, להעמיד אותם באתגרים, אבל התלמידים היו תמיד מסרבים  כי לא מבינים את מה שהוא אומר, היו מפרשים את מילותיו אחרת מאשר התכוון, או חולקים על הדרך שבה התבטא.הסיטואציות שהתרחשו בסרט היו רגישים , ואנושיים שמצריכים חשיבה רבה . גם להורי התלמידים היה תפקיד חשוב בסרט רוב התלמידים בכיתה הם ילדים שהוריהם אינם צרפתיים במקור ,ובחלק מהמקרים גם הם, לא נולדו בצרפת ולכן אינם נחשבים לצרפתים מלאים, כשאזמרלדה אומרת בסרט "אני לא גאה להיות צרפתייה", אמירה מאוד חשובה, וזה אחד הנושאים המרכזיים שבהם עוסק הסרט.                                                                                                                                                                                                                שם הסטודנטית :נאהד עביד  

# data[].attributes.headline
תגובה לסרט בין הקירות

# data[].attributes.subject
תגובה לסרט בין הקירות

# data[].attributes.body
הסרט בין הקירות מבליט ושם דגש על סוגייה שלא רק קיימת בצרפת אלא בעוד מדינות שונות ברחבי העולם, שקולטות מהגרים מאיזורים שונים עם שפות שונות דתות שונות ואפילו צבע עור שונה. דבר שמעלה המון קשיים במערכת החינוך הנוקשה להתמודד הן בעניין החינוכי והן בעניין התרבותי והחברתי.
הסרט גרם לי לחשוב עליי כמורה ערביה שמלשמדת בבית ספר יהודי בקרית ים שהאוכלוסיה הנכללת בתוכו היא אוכלוסיה רחבה ומגוונת (רב תרבותית), איתופים, רוסים, ספרדים אשכנזים, קפקאזים ואפילו הודוים וברזלים. דבר שדורש ממני כמורה להזהר בכל תגובה חיונכית מול התלמידים ומול הוריהם, כלומר המון פעמים אני כמורה שבאה מתרבות שונה מהתלמידים שלי צריכה להסביר באופן ברור ומדויק איך אני קולטת את הדברים (לפי התרבות שלי) ואיך אני רוצה שהם יקלטו את דבריי (לפי התרבות שלהם) דבר שמצטרך ממני המון קבלה חמלה הבנה והכי חשוב לשמור על מי שאנחנו ולהיות גאים במי שאנחנו בלי להתבייש.
השאלה שעורר בי הסרט , למה בבתי ספר וגם בהשכלה גבוהה לא מלמדים את הנושא רב תרבותיות כנושא חובה כדי להעלות את המודעות לעניין בסיסי לבני אנוש?
ג'ינאן דיראוי

# data[].attributes.headline
בסרט רואים פערים חברתיים בין פרנסואה המורה לבין תלמידיו שמגיעים מכל קצוות העולם. המורה מנסה ללמד אותם ערכים והתלמידים מתנגדים לו כי נראה שהם פשוט לא מבינים אותו ומה הוא רוצה מהם. נראה שהמורה והתלמידים מדברים בשפה אחרת לחלוטין. ניתן לראות את הקושי של שני הצדדים הן של המורה והן של התלמידים. הפערים בניהם ממש גדולים. אני תוהה האם ניתן בכלל לגשר על פערים? מעניין שהתלמידים מעדיפים את נבחרות מדינות אפריקה השונות על מדינת צרפת ואף תלמידה הצרפתיה בכיתה מעדיפה שלא להזדהות עם זהותה הצרפתית.  האם הסביבה בה התלמידה נמצאת השפיעה עליה ועל שיקול הדעת שלה? או שמשהו אחר גרם לה להתבייש בזהותה?

# data[].attributes.subject
בסרט רואים פערים חברתיים בין פרנסואה המורה לבין תלמידיו שמגיעים מכל קצוות העולם. המורה מנסה ללמד אותם ערכים והתלמידים מתנגדים לו כי נראה שהם פשוט לא מבינים אותו ומה הוא רוצה מהם. נראה שהמורה והתלמידים מדברים בשפה אחרת לחלוטין. ניתן לראות את הקושי של שני הצדדים הן של המורה והן של התלמידים. הפערים בניהם ממש גדולים. אני תוהה האם ניתן בכלל לגשר על פערים? מעניין שהתלמידים מעדיפים את נבחרות מדינות אפריקה השונות על מדינת צרפת ואף תלמידה הצרפתיה בכיתה מעדיפה שלא להזדהות עם זהותה הצרפתית.  האם הסביבה בה התלמידה נמצאת השפיעה עליה ועל שיקול הדעת שלה? או שמשהו אחר גרם לה להתבייש בזהותה?

# data[].attributes.body
מאיה טולדנו

# data[].attributes.headline
תגובה לסרט בין הקירות.

# data[].attributes.subject
תגובה לסרט בין הקירות.

# data[].attributes.body
הסרט מתאר המתרחש בין הקירות כיתת מהגרים ערבים צרפתים,מוסלמים,לבנים,ושחורים את תחושת הכאוס אחד המאפיינים שהרגשתי אותה בתוך הכיתה חוסר אונים,כעס "רעידת אדמה "הקשורה בסדרי עולם חדשים,אי הבנה של הנורמות והקודים התרבותיים החדשים,תחושת זרות וחוסר שליטה ,כעס כאשר נתקלים בסביבה לא ברורה שאינם יודעים כיצד לפעול בה, זה בלט באשייתו של סולימאן הוא התקשה לכתוב דיוקן עצמי ונוצרה סיטואציה של לעג תגובתו הייתה בכעס והראה לחברתו הצרפתית בכיתה את הקעקוע הרשום עליו "חדית" אמירה לנביא מוחמד "תדבר דברים טובים שלא לפגוע באחר או שעדיף לשתוק "המסר הסמוי מאחורי החדית שהאמונה האמתית מתגלת בבחירת המילים הטובים ואי פגיעה בבן אדם והכי טוב השתיקה בכדי למנוע כל פגיעה , בחירת הקעקוע מעיד עד כמה סולימאן פגוע בתור מהגר בצרפת ארץ החירות והשוויון ,הוא היחיד שהצליח לפרש את כוונתו העומדים מאחורי הקעקוע. משפחתו של סולימאן מייצגים דילמה שמשפחות מהגרים סובלים ממנה בכך אינם יודעים כיצד למלא התפקיד ההורי המסורתי ועד כמה קשה להפנים ערכים חברתיים חדשים , סולימאן בתור מתבגר חי במשפחה בעלת מערכות ערכים ומחוץ לבית הוא נתקל במערכות ערכים מנוגדים וזה גורם להתאמה קיצונית וכפייתית לערכים ולנורמות של בית הספר וקבוצת הגיל ומצד שיני תוקפנות גלויה או סמויה מצדם של ההורים כלפיו וזה הביא לחוסר התאמה למציאות הסובבת אותו שהתבטא בבלבול ,חוסר אונים .
הסרט העלה כמה שאילות בהיותי מורה ומחנכת : האם חינוך רב תרבותי במדינת ישראל אפשרי? האם מערכת החינוך היהודית מחנכים את הרוב היהודי על תרבות ונורמות המיעוט? למה המיעוט מתבייש להציג את זהותו בפני הרוב ? ומה גרם לנערה הצרפתייה לא להציג את עצמה כצרפתייה?
תוג'אן עוראבי

# data[].attributes.headline
תגובה על סרט בין הקירות: סרט מציג שנה בחייו המקצועיים של  המחנך והמורה לצרפתית של כתה בחטיבת ביניים. תלמידי בית הספר מגיעים כולם משכבה חברתית-כלכלית נמוכה ולמרות שגדלו בצרפת, הוריהם הגיעו ממדינות שונות, רובן קולוניות לשעבר באפריקה , התלמידים היו מעדיפים להיות במקום יותר מהנה, אבל חייבים ציונים טובים בשביל להשאיר לעצמם סיכוי כלשהו להתקבל למוסדות אקדמיים נחשבים בעתיד ולצאת ממעגל העוני, על הקונפליקט המובנה בבית הספר בין מורים לתלמידים נוסף  הקונפליקט החברתי־ תרבותי ומקצין אותו, בעוד שבשביל ילדים מהחברה והתרבות הדומיננטיות בית הספר הוא סביבה מוכרת הנמצאת על רצף אחד עם הבית ועם תכניותיהם לעתיד, לילדי מהגרים בית הספר הוא סביבה זרה המנסה – אם לא ממש, אז בחוויה שלהם – להכשיל אותם. בית הספר לוחץ על כל התלמידים להסתגל להיגיון החינוכי־ מוסדי שלו, אך הלחץ הזה מעמיס ומלחיץ  יותר מבחינתם של תלמידים מהגרים. תלמידים מהגרים שאינם מצליחים להתאים את עצמם לבית הספר, כמו אלה שמצליחים, משלמים מחיר יקר.

# data[].attributes.subject
תגובה על סרט בין הקירות: סרט מציג שנה בחייו המקצועיים של  המחנך והמורה לצרפתית של כתה בחטיבת ביניים. תלמידי בית הספר מגיעים כולם משכבה חברתית-כלכלית נמוכה ולמרות שגדלו בצרפת, הוריהם הגיעו ממדינות שונות, רובן קולוניות לשעבר באפריקה , התלמידים היו מעדיפים להיות במקום יותר מהנה, אבל חייבים ציונים טובים בשביל להשאיר לעצמם סיכוי כלשהו להתקבל למוסדות אקדמיים נחשבים בעתיד ולצאת ממעגל העוני, על הקונפליקט המובנה בבית הספר בין מורים לתלמידים נוסף  הקונפליקט החברתי־ תרבותי ומקצין אותו, בעוד שבשביל ילדים מהחברה והתרבות הדומיננטיות בית הספר הוא סביבה מוכרת הנמצאת על רצף אחד עם הבית ועם תכניותיהם לעתיד, לילדי מהגרים בית הספר הוא סביבה זרה המנסה – אם לא ממש, אז בחוויה שלהם – להכשיל אותם. בית הספר לוחץ על כל התלמידים להסתגל להיגיון החינוכי־ מוסדי שלו, אך הלחץ הזה מעמיס ומלחיץ  יותר מבחינתם של תלמידים מהגרים. תלמידים מהגרים שאינם מצליחים להתאים את עצמם לבית הספר, כמו אלה שמצליחים, משלמים מחיר יקר.

# data[].attributes.body
בעיניי המחנך השתדל ככול מיטבו , התאמץ להכיל את הילדים לעשות שינויי, לסגור פערים, אבל זה היה לא פשוט.
מה היה קורה אם כולם במקביל ( המערכת החינוכית) היו עושים את זה באותה מידה?

שדא חלאילה

# data[].attributes.body
נדוה דקסה

# data[].attributes.headline
תובנות , שאלות לגבי 

# data[].attributes.body
תובנות , שאלות לגבי הסרט "בין הקירות"
כשהתחלתי לצפות בסרט ממש חזרתי לאותו יום בו טיילתי בצרפת , נדהמתי והופתעתי לראות הרבה מהגרים ממדינות שונות .עלו בי הרבה שאלות , התלבטויות , ותהיות לגבי יכולת המדינה להתמודד עם הרב תרבויות , היותי מורה חשבתי על התמודדות מערכת החינוך מול סיטואציה כזו, התאמת חומר לימודי או התאמת שיטות הוראה שונות למהגרים שהגיעו מהרבה מקומות מהעולם.התרבות באירופה משתנה , הרבה מהומות והרבה משפחות וצעירים מהגרים!
אני שואלת : איך מדינה מסוגלת להכיל כל כך הרבה מהגרים עם צרכים שונים,עם מנטליות שונה? ובנוסף האם המדינה צריכה להכין תכניות רווחה וחברה ומצליחות ליישם ?
חיפשתי חומר , ולפי הסרט הבנתי שצרפת התכוננה טוב וחכם לתהליך הרב _ תרבותי , קלטה את המהגרים דרך מערכת חינוך ותרבות ליבראלית שעברה שינויים מהותיים במהלך הזמן.השינוי צמח מבפנים ממשרד החינוך ,ממשרד התרבות ומהמערכת הסוציאלית ומפקידי החינוך עצמם , הסרט מדבר על קשייו של מורה בכיתה מעורבת ,הטרוגנית , ומטפל בנושא הרב תרבויות בצורה גלויה ובלתי מתפשרת .הסרט גם מתייחס להבדל הגישה בין מורה מוכשר בבני מהגרים הניזונים מסלנג , תרבות רחוב . מערכת החינוך בצרפת ממלאת את יעדיה להביא לאנטגרציה בין תלמידים הבאים ממעמדות ומוצאים שונים.
בתור מורה התחברתי לסרט כיוון שאני  מנסה ,משתדלת ורואה את נושא הרב תרבויות בדרך ובגישה טובה , מטפלת בשוויון ובדרך כינה וגלויה מול הגורמים ומול התלמידים ומול כל אדם כאדם ! לא מבדילה בין מין,גזע,דת.מתוך אמונה שכולנו בני אדם שמתפללים לאלוהים אחד ששומר עלינו בלי "אפליה"..,"הפליה".. נדוה דקסה

# data[].attributes.body
סרט המתאר המתרחש בין קירות כיתה שמשלבת בין ערבים צרפתים מהגרים לבנים ושחורים.
(כיתת מהגרים)
סרט שמעורר הרבה שאלות ותהיות , מה נכון ?מה מקובל? ואיך זה משתנה מחברה לחברה או מתרבות לתרבות...
מושגים שקשורים לתרבות מסוימת שלא מובנת לתרבות אחרת , איך מבינים את הסיטואציה במושגים שונים. האם זה שעושה הבלבול , והכעס אחד על השני?  האם בני המיעוט מתביישים להציג את עצמם בפני כולם כמו הנערה הצרפתייה שלא אהבה להציג את עצמה כצרפתייה כי היא מיעוט או יש הסבר אחר?
פאטמה טריף

# data[].attributes.headline
סרט בין הקירות מביא 

# data[].attributes.body
סרט בין הקירות מביא התבוננות חדה לגבי מה שקורה בכיתה ט' בבית ספר בצרפת . רוב תלמידי הכיתה הם מהגרים מאפריקה , הודו , סין ...
אזמירלדה: מצרפת תחמידה חכמה .
קומבה : גם כן מצרפת אך עוברת תקופת התבגרות כאשר היא מסרבת לדבר עם המורה שהיה לה קשר טוב איתו בשנה שעברה.
סולימאן : מאפריקה מכפר מאלי הוא מתקשה בבית הספר .
המורה בסרט נתפס בעיני התלמידים כמיצג של החברה הצרפתית הלבנה וזה מודגש כאשר התלמידים מעירים על בחירתו לשמות במשפטים שהוא בוחר כדוגמאות.
המורה מנסה להנחיל כללים, ערכים ועקורנות דקדוק צרפתי שהתלמידים רואים כלא ריליוונטיים. ומראים העדפה לנושאים הקשורים בכדור רגל אפריקאי.
לתלמידים יש התקשרות למוצא שלהם לעומת אזמירלדה שהיא מעדיפה לא להזדהות עם הצרפתיות שלה.
חשוב להדגיש הדמיון בין הרב תרבותיות בין התלמדים שהם החברה בכיתה לבין החברה הישראילית.

ליה ריאן

# data[].attributes.headline
הסרט בין הקירות מהוו

# data[].attributes.body
הסרט בין הקירות מהווה מיקרוקוסמוס של החברה הצרפתית. מדגיש את הדינמיקה בין מורה לתלמידיו ואת היכולת להחזיק כיתה הטרוגנית רובה ילדי מהגרים.
בית הספר מייצר את הבעיה שהיא בעצם הקונפליקט המובנה בין מורים לתלמידים. וניתן לזהות בקלות שילדי מהגרים מתקשים ומקשים משום שבית הספר זר להם ורוצה
לתרבת אותם לחברה ולתרבות השולטת. אך התלמידים אינם כנועים כמו הוריהם. הם מייצגים את הדור החדש שאינו מוכן לבטל את זהותו הייחודית תמורת הבטחה לזכות בזהות כללית צרפתית חדשה.
הסרט מזכיר לי את אופן עבודתי כמורה, דרך ההוראה, העימותים, הקונפליקטים, ההתנגדויות, ההטרוגניות בכיתה והנסיון לשלב בין הדעות והזהויות השונות. ומעלה המון שאלות ותהיות כמו :
עד כמה אני מצליחה לעשות זאת ?מה הזהות שאנו משרשים בבית ספרנו? מי היא הזהות השולטת ומי הנשלטת? ואני שואלת את עצמי גם על מהות תפקידה של מערכת החינוך בכלל במציאות החברתית והתרבותית העכשווית. באיזו מידה היא ממלאת את יעדה, שהוא בין השאר להביא לאינטגרציה בין תלמידים הבאים ממעמדות ומוצאים אתניים שונים. או שהיא אינה רלוונטית למציאות העכשווית והיא דווקא מבליטה את הפערים המעמדיים והאתניים המתקיימים כיום כמעט בכל חברה ?
עינב זידאן

# data[].attributes.headline
בסרט היה ניתן לראות 

# data[].attributes.body
בסרט היה ניתן לראות כיתה עם ילדים מורכבים מאוד, שבאו מבתים הרוסים, ממשפחות של מהגרים לא חוקים, עם קשיי שפה, עם פערים תרבותיים וכדומה. ובמהלך הסרט טעיתי איך ניתן להביא את הילדים האלה לידי למידה?
מאיה טולדנו

# data[].attributes.headline
בגלל ריבוי התרבויות,

# data[].attributes.body
בגלל ריבוי התרבויות, קיימים קשיים תקשורתיים רבים, בכל פעם משהו אחר לא מבין משהו שלאחרים זה מובן, בנוסף כל אחד הבין את הדברים לפי התרבות שלו שזה שונה מאחד לשני, דבר שגרם לחילוקי דיעות ויכחים ומריבות. האם ניתן לגשר על הפער?
חפצי טולדנו