# data[].attributes.body
קבוצה 7 - חלוקים בעניין מקום חוק היסוד, יש מי שסוברים שהחוק כשלעצמו לא יוצר אפלייה, וכי השימוש בו במסגרת החלטת הרשם היא טעות בפרשנות החוק, מנגד סברנו שהגם שמקרה זה ניתן לטעון שהחלטתו של הרשם שגויה בלאו הכי החוק כשלעצמו יוצר אפלייה, ופסיקה זו רק מחדדת את מרחב הפגיעה. שאלה עולה באשר השפעת חוק זה על הדרגות הנמוכות יותר, ודווקא אלו שלא יגיעו לפתחו של העליון. דנו בין השאר גם בהשלכות של החוק לאורך זמן, עיר שלא תתמוך את אזרחיה הערבים תייצר הפרדה ברורה ולאורך זמן תרחיק אותם מטעמים פרקטים.

ככלל מרבית הקבוצה הסכימה עם מאוטנר, לא מתוך הכרה בלגיטימיות החוק, אלא מהמורכבות והפרובלמטיות של בית המשפט בביצוע ביקורת שיפוטית על חוק זה. בדומה לאמירות שנשמעו כי יש מקום לפרשנות מקיימת של החוק, הכשרתו לצד צמצום המשקל האופרטיבי של הסעיף. מנגד היו מי שחשבו שיש בעיה מהותית עם התעלמות מבחינת החוק שכן הדבר מהווה תקדים לכך שביהמ"ש ימנע מלהתערב בסוגיות מורכבות פוליטית וכן לפגיעה מסוימת בשלטון החוק בהימנעות מיישום של ביקורת שיפוטית.

# data[].attributes.headline
חדר 2 – רז אשכנזי, רועי למדן, ישי נשרי, ולדי ספירידונוב, ליהי כהן, גלעד אשלחלק ראשוןאיך ניתן לקרוא את ס' 7 לחוק הלאום בסמוך לח"י: כבה"א וחירותו? תיאורטית הם בעלי מעמד נורמטיבי זהה ומקבילים זה לזה, אבל נראה שברמה המהותית מתקיימת סתירה בין השניים.האם הלאום יכול להוות אבחנה רלוונטית לעניין ההתיישבות במדינה שמוגדרת כמדינה יהודית?יש לשים לב שס' 7 נותן עדיפות ליהודים אבל לא פוגע בזכויות של האזרחים הערבים באופן ספציפי. זה סעיף קונספטואלי ולכן לא בא על חשבון אף אחד. זאת, בשונה מפרשת קעדאן, בה באופן מפורש נדחתה בקשת המעבר של אזרח ערבי ספציפי.מאמצי התיישבות הם לא משחק סכום אפס. אפשר לפתח את ההתיישבות היהודית מחד, ולתמוך בהתיישבות הערבית מנגד.הנוסח הלא חד-משמעי של הסעיף יכול לקבל פירושים שונים בקרב דרגים מנהליים זוטרים. שם נעוצה הסכנה הגדולה ביותר לשוויון.חלק שניהאם במקרה כה טעון, ההתערבות של ביהמ"ש היא חסרת תועלת גם ככה? ביהמ"ש במלכוד – הן התערבות והן "התעלמות" פוגעים בדמוקרטיה.ביהמ"ש יכול לקבוע פרשנות מקיימת לסעיף, באופן שיבטיח במקביל שמירה על השוויון. עם זאת, סביר להניח שיעשה זאת רק בעתירה שתעסוק במקרה קונקרטי.המחוקק בחר בנוסח מעורפל כדי למלכד את ביהמ"ש?התערבות שיפוטית בחוק ישנה את המרקם הנורמטיבי הרחב – חוק השבות וכו'.

# data[].attributes.subject
חדר 2 – רז אשכנזי, רועי למדן, ישי נשרי, ולדי ספירידונוב, ליהי כהן, גלעד אשלחלק ראשוןאיך ניתן לקרוא את ס' 7 לחוק הלאום בסמוך לח"י: כבה"א וחירותו? תיאורטית הם בעלי מעמד נורמטיבי זהה ומקבילים זה לזה, אבל נראה שברמה המהותית מתקיימת סתירה בין השניים.האם הלאום יכול להוות אבחנה רלוונטית לעניין ההתיישבות במדינה שמוגדרת כמדינה יהודית?יש לשים לב שס' 7 נותן עדיפות ליהודים אבל לא פוגע בזכויות של האזרחים הערבים באופן ספציפי. זה סעיף קונספטואלי ולכן לא בא על חשבון אף אחד. זאת, בשונה מפרשת קעדאן, בה באופן מפורש נדחתה בקשת המעבר של אזרח ערבי ספציפי.מאמצי התיישבות הם לא משחק סכום אפס. אפשר לפתח את ההתיישבות היהודית מחד, ולתמוך בהתיישבות הערבית מנגד.הנוסח הלא חד-משמעי של הסעיף יכול לקבל פירושים שונים בקרב דרגים מנהליים זוטרים. שם נעוצה הסכנה הגדולה ביותר לשוויון.חלק שניהאם במקרה כה טעון, ההתערבות של ביהמ"ש היא חסרת תועלת גם ככה? ביהמ"ש במלכוד – הן התערבות והן "התעלמות" פוגעים בדמוקרטיה.ביהמ"ש יכול לקבוע פרשנות מקיימת לסעיף, באופן שיבטיח במקביל שמירה על השוויון. עם זאת, סביר להניח שיעשה זאת רק בעתירה שתעסוק במקרה קונקרטי.המחוקק בחר בנוסח מעורפל כדי למלכד את ביהמ"ש?התערבות שיפוטית בחוק ישנה את המרקם הנורמטיבי הרחב – חוק השבות וכו'.

# data[].attributes.headline
קבוצה 11- יהל, נועה, אלמה, אסתר, רעות א., רעות ב., תמר

# data[].attributes.subject
קבוצה 11- יהל, נועה, אלמה, אסתר, רעות א., רעות ב., תמר

# data[].attributes.body
- דיון על השאלה האם היה חייב הרשם להשתמש בחוק הלאום בפסיקתו. הדעות חלוקות, חלקנו חשבנו שהוא ניצל את ה"פלטפורמה" ע"מ להציג את חוק הלאום ולהשתמש בו וזה לא היה הכרחי ליצוק לו פרשנות כה ספציפית ואף מפלה ומנגד חלקנו חושבים כי היה זה נחוץ וכי הנהלים של העירייה לא היו מספיקים ע"מ להגיע להכרעה במקרה דנן.
בשאלת המאמרים, חלקנו חשבנו כי מסוכן כי ביהמ"ש התערב ביציקת פרשנות אחת לחוק יסוד:הלאום וכי יש להעביר אחריות זו למחוקק. מנגד, אחרים מבינינו חשבנו כי אכן ראוי וחשוב שביהמ"ש יהא יוצק התוכן לתוך הסעיף ויעשה איזושהי קונקרטיזציה, מתוקף היותו גוף א-פוליטי והרשות עם הכוח המצומצם ביותר ביחס לשתי הרשויות האחרות.

# data[].attributes.body
1. ההחלטה של הרשם פוגעת בזכות לשוויון
2. הפרשנות של סעיף 7א אינה נכונה - הפרשנות מפרשת את הסעיף תוך פגיעה בזכויות ולא ע"י הגנה על זכות
3. לאור התכליות שהוצגו ע"י המדינה הפרשנות של סעיף 7א מרחיבה מדי ואינה מצומצמת כפי שנדרש.
4.

# data[].attributes.headline
חדר 5- דנה, גל, משה, אריאל, בנימין, ארקדיוס, ניר, מאיה, עמיחי

# data[].attributes.subject
חדר 5- דנה, גל, משה, אריאל, בנימין, ארקדיוס, ניר, מאיה, עמיחי

# data[].attributes.body
- החלטת הרשם אינה נכונה (רוב)
- החלטת הרשם נובעת מפירוש החוק, אין דרך לפרשו בצורה אחרת (ניר)
- ניתן לפרש את סעיף 7 בצורה שאינה פוגעת בשוויון (עמיחי)
- לא ניתן להתעלם מחוק שחוקק
- ניתן לטעון שבאיזון בין ח"י הלאום וח"י כבוד האדם- כבוד האדם גובר
- קשה לטעון שח"י הלאום הוא הצהרתי בלבד, כטענת מאוטנר ובסוק (רוב)
- אנחנו נוטים להסכים עם רוזנאי ונבות שח"י הלאום אינו חוקתי (רוב)

# data[].attributes.headline
חדר 6 - אלון גור, דביר אמסלם, נופר בוסקילה, שחר אל עמי, עומר זק, שי עופר מוריק, דור טשה, חן אופיר ושיר ששון 

# data[].attributes.subject
חדר 6 - אלון גור, דביר אמסלם, נופר בוסקילה, שחר אל עמי, עומר זק, שי עופר מוריק, דור טשה, חן אופיר ושיר ששון 

# data[].attributes.body
1. ההחלטה של הרשם כי לפי התקנות בצורה יבשה לא ניתן לממן את ההסעות לביה"ס מהווה העילה לביטול התביעה. אבל הוספת ההתייחסות לסעיף 7 לחוק יסוד הלאום למעשה אינה רלוונטית ומהווה מעין עקיצה של החברה הערבית.
2. סעיף 7 אינו בהכרח חייב להוות סעיף מפלה כלפי החברה הערבית אבל הוא כן מהווה פגיעה ריגשית בחברה הערבית. הבעייתיות שלו נובעת בעיקר מהפרשנות שלו שעימה ביהמ"ש יכול להתמודד במידה ויהיה בו שימוש שיגרום לאפליה על רקע מוצא ולאום. אפשר לראות שהחוק מאוד לא אופרטיבי הוא בעיקר סמלי. הוא בעל תיאורים רבים וסמליים שאין להם השפעה בפועל.
3.  הרוב הסכים עם מאוטנר בעניין כי על ביהמ"ש להיזהר עם פרשנות החוק בייחוד בתקופה הנוכחית בה אנחנו נמצאים כיום. במידה וביהמ"ש יבחר להתערב הוא למעשה מרחיב את סמכויותיו מעבר למידה.

# data[].attributes.headline
קבוצה 3: תמי, יובל דניאל, שחר, נתן, יעל, יהונתן, אלון, אבשלום ושירין.

# data[].attributes.subject
קבוצה 3: תמי, יובל דניאל, שחר, נתן, יעל, יהונתן, אלון, אבשלום ושירין.

# data[].attributes.body
1.  ההחלטה של הרשם פגעה בזכות לחינוך של התלמידים הערבים.

# data[].attributes.headline
קבוצה 7: אלון ש, נועה ו, אן, גל, מיתר, אביגיל, יאיר, דור, משה ש.

# data[].attributes.subject
קבוצה 7: אלון ש, נועה ו, אן, גל, מיתר, אביגיל, יאיר, דור, משה ש.

# data[].attributes.headline
קבוצה 10 - נועה, אורן, דניאל, גלעד, גלעד, יניב, עדי, מיה, יעל, רוני, עידן

# data[].attributes.subject
קבוצה 10 - נועה, אורן, דניאל, גלעד, גלעד, יניב, עדי, מיה, יעל, רוני, עידן

# data[].attributes.body
* הפרשנות שהרשם נתן להחלטה איננה מתיישבת על עקרון השוויון
* אין התנגדות להחלטה שאין זכותם לפי דין לקבל החזרים אולם הבעיה ביישום והענקת הפרשנות בהתאם לחו"י הלאום ס' 7.
* ישנה בעיה באימוץ הגישה שלפיה אין להתערב, ויש צורך בהתערבות ביהמ"ש ספציפית בחברה הישראלית בה מפעל חוקי היסוד עדיין מתרחש.
* מצד שני זהו תפקידו הנורמטיבי של ביהמ"ש להתערב במצבים בהם החוק איננו חוקתי,. זוהי אינה שאלה של זכות כפי שמאוטנר אמר ומדובר בפגיעה של זכויות אזרחיות.  * כל עוד מפעל חוקי היסוד לא הושלם, עקרונות העל של השיטה גוברים על חוקי היסוד.

# data[].attributes.headline
חדר 8 - אחירז גלדשטיין, שקד הר צבי, יהלי גוטליב, ילי שני, יעל לוסלייביץ, רותם גיניש, מיכל כהן, עדן אביהו, מור דבשי)

# data[].attributes.subject
חדר 8 - אחירז גלדשטיין, שקד הר צבי, יהלי גוטליב, ילי שני, יעל לוסלייביץ, רותם גיניש, מיכל כהן, עדן אביהו, מור דבשי)

# data[].attributes.body
האם ההחלטה נכונה? נשמעו קולות לשני הצדדים. היו שהביעו ביקורת על עצם החקיקה של סעיף 7 (הדגמה של פירוש מפלה של הסעיף). היו שהצביעו על הצורך להשוות את מדיניות ההחזרים לזו הנהוגה כלפי היהודים. האם אפשר למנוע ממישהו החזרי נסיעות כאשר לא ניתנת לו אפשרות ללמוד בשפתו בעיר? האם הדבר דומה לדובר עברית שבוחר ללמוד, למשל, בבית ספר דמוקרטי מחוץ לתחום המיפוי שלו?
יש תופעה של הגירה לכרמיאל כדי להעלות את רמת החיים, ייתכן שחינוך הוא חלק מהשירותים הכרוכים בכך.
הובעה טענה להסכמה עם מאוטנר לגבי הצורך להכריע במקרה באופן פרטי ולא בכלליות על החוק. דיון עקרוני יכול להיות סמי-חקיקתי ולצאת מתחומי סמכותו של בית המשפט.
בנוגע למאמר של נבות ורוזנאי, נטען שהוא סותר את מאוטנר וגם דיון קונקרטי הופך בסוף לכללי יותר ונוגע לזהותה של המדינה. מדוע לא לדון באופן כללי לפני שמתרחשת פגיעה? מצד אחד, אכן קשה לפסוק ללא מקרים ספציפיים ובלי לדעת מה אכן התרחש. מצד שני, ניתן לטעון שבחוק יש חוסר שוויון וגזענות מובנים, והפירוש הזה צפוי - האם הדבר מהווה פגיעה מראש?

# data[].attributes.headline
חדר 12- בר, סיוון, יובל ג., דניאל, אליה, שילה, יובל ל. ואוהד

# data[].attributes.subject
חדר 12- בר, סיוון, יובל ג., דניאל, אליה, שילה, יובל ל. ואוהד

# data[].attributes.body
1. האם ההחלטה נכונה לדעתנו?
-  לדעתנו, ההחלטה לא מוצדקת על בסיס לשון החוק. בין אם מסכמים עם מהותו של החוק ובין אם לא. לדעתנו, החלטת הרשם לא מקיימת את לשון החוק גם אם מסכמים איתו. לדעתנו, נושא זה הוא אינו שפיט, ומקומו של בית המשפט אינו להכריע בנושאים לדוגמת זהות המדינה.
* כיצד היינו מכריעים אחרת?
- כרגע, ביהמ"ש פסק נכון מבחינת חוזר המנכל וחוק הלאום. אבל לדעתנו, לא היה מקום לבית המשפט להכניס את חוק הלאום כנימוק להכרעה, והיה עליו להתמקד בחוזר המנכ"ל.
מנגד, חלקנו חושבים שב
2. האם פרשנות סעיף 7 נכונה לדעתנו?
- חוק הלאום כן נותן קדימות להתיישבות יהודית, אבל דווקא במקרה זה נדמה שביהמש עשה בו שימוש בכוח, בתוך התעלמות מהמסגרת הנורמטיבית החקיקית הקיימת. חיבור מלאכותי זה, נועד בשביל לבסס את טענת הרשם המשפטי.
3. עם מי אנחנו מסכימים יותר?
היינו חלוקים
- מאוטנר: חלקנו חושבים שלבית המשפט אין מקום להתערב בהחלטות מהסוג הזה.
- רוזנאי: מחזיר בעצם אחורה, ובעצם טוען שלא להתעסק זו גם בחירה פוליטית.

# data[].attributes.body
ההחלטה משמשת כזרוע למאבק, לדיון פוליטי שיכול להיות שהוא לגיטימי אך היא מתבצעת על חשבון הילדים והזכות שלהם לחינוך.
האם התיישבות ביישוב מאוד מרוחק מהווה עילה להחזרי הסעות למרחקין גדולים גם למטרת לימודים.
פרשנות מרחיקת לכת עם חוק הלאום והשלכתו על מקרה ספציפי.
הילדים כן זכאים להסעה מטעמי שוויון.
משמעות דקלרטיבית ואופרטיבית.
מאוטנר אומר שזו החלטה חברתית פוליטית ולא תפקידו של בית המשפט.
רוזנאי- התהליך חמור כל כך שדורש התערבות.
ההחלטה לא להתערב גם היא החלטה פוליטית.
אכן במקרים חריגים יש צורך בביקורת שיפוטית ויש להביע ביקורת שיפוטית.
הנטייה של בית המשפט היא במקרים שאינם חד משמעיים להימנע מהתערבות.
הסכמה עם מאוטנר על הנושא של התערבות במקרים פרטניים תלויי נסיבות.
אפשרות לתת פרשנות מצמצמת לסעיף. לא יבטל את החוק אבל ירכך את הדרישה- עלול להגביר את המתח בין הרשויות.
אפשרות שהחלטות מתקבלות גם לפי אמונותיו האישיות של מקבל ההחלטה.
המעמד של השפה הערבית- לא רק עניין ההתיישבות. אם השפה הערבית מוגדרת בחקיקה כתת שפה האם יש לדאוג לאוכלוסיה לבית ספר דובר ערבית.

# data[].attributes.headline
קבוצה 9 (אופיר, מיכל, עידו, ספיר, מאיה, שחף, רומי, דין)

# data[].attributes.subject
קבוצה 9 (אופיר, מיכל, עידו, ספיר, מאיה, שחף, רומי, דין)

# data[].attributes.body
* בעייתיות מרכזית : פתח לפרשנות מאוד רחבה
* ערך ההתיישבות היהודית חשוב, וערך התיישבות המיעוטים חשוב לא פחות - נדרש להגדיר בחוק כיצד יש לפרשו
* הסעיף נותן פתח להפליה
* נראה כי ההחלטה התקבלה על בסיס פרשנות צרה, יש להתחשב ברקע ועקרונות השיטה.
* העם יהודי עבר הרבה. זכותו להגדיר את ערך ההתיישבות היהודית אך במידה והמדינה מוגדרת גם כדמוקרטית - נדרש לכבד גם את המיעוטים.
* התכלית לגיטימית וראויה - יש לפרשה באופן שלא מערער את יסודות הדמוקרטיה
* נדרש להסדיר את נושא השוויון
*מאוטנר - ערכים של כבוד האדם יותר חשובים מהתיישבות יהודית. לא יכולים כעם לעגן בחוק יסוד סעיף שמהווה פתח להפליה (למרות של מה שהיה).
* אמנם הכנסת נבחרת, אך אלה המקרים שמזעזעים את עקרונות היסוד
* כותרת "חוק יסוד" מגבילה את התיקון למרות שיכול להיות שמעגנים עקרונות בעייתיים מאוד