# data[].attributes.body
https://docs.google.com/forms/d/1aYIoYhpeodUvEZs0OvbU_OPnGF5_DDpl53gi-kvFh60/edit?usp=sharing

# data[].attributes.body
Filmuota medžiaga:

# data[].attributes.body
Filmuota medžiaga:

# data[].attributes.attachment_link.description
Uploaded by laisvaskanalas on 2014-03-20.

# data[].attributes.body
Dringio ir Ožių ragai – pusiasaliai;

Ilgasalė – Baluošo sala;

Ešerinio ežerėliai;

Salų, Puziniškio, Trainiškio, Varniškių ąžuolai;

Asalnų, Labakaršio, Žeimenio pušys;

Mokas – prie Tauragnų-Kazitiškio kelio stūksantis akmuo.

# data[].attributes.body
Filmuota medžiaga:

# data[].attributes.attachment_link.description
http://atostogos.pinigukarta.lt - įdomiausios Lietuvos lankytinos vietos ir pramogos ----------------- Ginučių vandens malūnas - vienintelis iš šešių Aukštaitijos nacionaliniame parke esančių malūnų, kuriame lankytojai gali pamatyti išlikusią autentišką įrangą. Turistus į šią vietą vilioja ne tik istoriniu technikos paminklu laikoma malūno įranga, bet ir čia pat tekanti upė Srovė su malūno vandens kaskadomis.

# data[].attributes.body
Šiliniškių gūbrys, Ginučių ir Papiliakalnės piliakalniai ir Ladakalnio kalva – nuo jų atsiveria puikios panoramos. Netolies Ginučių įrengtas apžvalgos bokštas.

Kretuono archeologinis kompleksas, kuriame yra senovės gyvenvietės ir pilkapiai. Tai antras pagal skaičių pilkapynas Lietuvoje – čia priskaičiuojama per 300 pilkapių.

Kaltanėnų urbanistinis kompleksas.

Stripeikių senovės bitininkystės muziejus, kuriame sukaupta senovinių avilių kolekcija, supažindinama su bitininkyste ir bičių produktais.

Nalšios kraštotyros muziejaus filialas Reškutėnuose.

# data[].attributes.body
Filmuota medžiaga apie Aukštaitijos Nacionalinį parką:

# data[].attributes.body
Saugomi yra:
Archeologiniai draustiniai, botaniniai zoologiniai draustiniai, gamtiniai rezervatai, geomorfologiniai draustiniai, hidrografiniai draustiniai, kraštovaizdžio draustiniai, kultūriniai draustiniai, telmologiniai draustiniai, urbanistiniai draustiniai.

# data[].attributes.body
Dauguma parko miškų gana grybingi, gausu ir mėlynių, žemuogių. Tinkamiausi žvejybai ežerai yra Dringykštis, Baluošas, Alksnas, Joskutis, Bukos ir Žeimenos upės.

# data[].attributes.body
Parke yra 106 archeologijos ir architektūros paminklai. Išlikę šiaurės rytų Lietuvos XII–XV a. unikalus Kretuono archeologinis kompleksas. Apie Kretuono ežerą surasti archeologiniai lobiai – senovinės gyvenvietės, per 300 pilkapių, supiltas ilgas gynybinis pylimas. Tai antras pagal skaičių pilkapynas Lietuvoje. Parke yra 9 piliakalniai.

# data[].attributes.body
Filmuota medžiaga:

# data[].attributes.body
Gausu gyvūnų rūšių, kai kurios jų Lietuvoje labai retos – belapė antbarzdė, blyškioji džioveklė, žvirblinė pelėda, juodakaklis naras. Į Žeimeną atplaukia neršti lašišos, į miškus atklysta vilkai, kartais net meškos, nuolatos gyvena lūšys. Aptiktos didelės šikšnosparnių kolonijos, įsikūrusios didelės rudagalvių kirų kolonijos.

# data[].attributes.body
Nuo aukštų parko kalvų atsiveria puikūs vaizdai į ežerus, dirbamus laukus ir miškus. Toks kraštovaizdis būdingas ežeringoms moreninėms aukštumoms. Parke tyvuliuoja 126 ežerai, daugiausia – centrinėje parko dalyje. Didžiausi parko ežerai: Kretuonas, Dringis, Baluošas. Parko teritorijoje yra ir giliausias Lietuvos ežeras – Tauragnas (60,5 m gylio). Ežerai jungiasi protakomis ir upeliais.
Parkui priklausančiose Ažvinčių bei Minčios giriose vyrauja pušynai. Ties Šuminų kaimu Baluošo pakrantėje yra savitas kadagynas. Gamtininkams labai įdomios paežerių ir miškų pelkutės, upelių protakos.

# data[].attributes.body
Parkas yra rytų Lietuvoje, Ignalinos, Švenčionių ir Uteno savivaldybėse. Direkcija įsikūrusi Palūšėje. Arčiausiai parko yra du miestai – Ignalina iš rytų ir Švenčionėliai iš pietų, bei pačio parko pietinėje dalyje Kaltanėnų miestelis.

# data[].attributes.body
Parko plotas 40574 ha, vandenys užima 15,5 proc.,miškai – 69 proc. teritorijos, tai antras pagal plotą nacionalinis parkas Lietuvoje.

# data[].attributes.body
Aukštaitijos nacionalinis parkas – seniausias nacionalinis parkas Lietuvoje, įkurtas 1974 metais siekiant išsaugoti unikalią trijų kraštovaizdžio sričių sandūroje esančią Žeimenos aukštupio ekosistemą, jos gamtos ir kultūros vertybes.