# data[].attributes.location_name
Херсонес, Донецька область

# data[].attributes.headline
Херсонес, Донецька область

# data[].attributes.subject
Херсонес, Донецька область

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Історія Херсонеса є частиною історії Давньої Греції, Давнього Риму, Візантії, Київської Русі. Адже саме тут, у Херсонесі, згідно з літописними даними, відбулося велике Таїнство - Хрещення Київського князя Володимира, який потім поширив християнство на всю Київську Русь...
Херсонес Таврійський - таку назву носило місто, засноване давньогрецькими колоністами понад дві з половиною тисячі років тому на південному заході Кримського півострова.

Слово „Херсонес" зазвичай перекладають з грецької як „півострів". Місто дійсно було розташоване на невеличкому півострові поміж двох бухт. Таври - войовниче плем'я, що заселяло сусідні гористі місцевості, - спричинили народження епітету „Таврійський", тобто „розташований на території таврів".

Територія сучасного заповідника охоплює межі стародавнього грецького міста - Херсонеса Таврійського, що виникло тут, на узбережжі Чорного моря, у V ст. до н.е. Місто було огороджене могутніми оборонними стінами і розплановане за схемою, поширеною тоді у грецькому та римському світах. До наших днів збереглося багато давніх споруд. Серед них - елліністичний театр, римська цитадель, середньовічні християнські храми, житлові квартали, вулиці, гончарні майстерні, обладнання для засолювання риби, колодязі тощо.

У кінці XIV ст. навала кочівників поклала кінець існуванню міста, а його руїни поховала земля. Лише у 1827 р. тут розпочалися розкопки, які майже відразу принесли Херсонесу ще одну назву - „Руська Троя". Масштаб досліджень та велика кількість археологічних пам'яток, що потребують збереження, спонукали до створення Національного заповідника „Херсонес Таврійський".

Територія Херсонеса досліджується археологами уже 180 років. За цей час відкрито понад третину міста. Серед археологічних знахідок є унікальні - присяга громадян Херсонеса ІІІ ст. до н.е., декрети, фрески, мозаїки, шиферні ікони християнських храмів, написи-присвяти, численні побутові предмети. Загалом музейні зібрання заповідника нараховують понад 200 тисяч експонатів.

Згідно з літописом „Повість временних літ", у 988 р. Київський князь Володимир, здійснивши напад на Херсонес, примусив Візантію видати за нього заміж царівну Анну, а потім хрестився та вінчався з нею. При цьому охрестилась і дружина (військо) князя. Після цього князь Володимир з Анною, дружиною і грецьким духовенством прибув до Києва, де того ж 988 р. відбулося славнозвісне хрещення киян у річці Дніпро.

На місці руїн хрещальні князя Володимира у 1861 р. було закладено собор в ім'я Хрестителя Русі. Нині Володимирський собор у Херсонесі реконструйований та є символом Хрещення Русі.

Сьогодні Ви зможете провести у заповіднику цілий день, розглядаючи численні експонати або просто насолоджуючись прогулянкою по території стародавнього городища. Можна здійснити й віртуальну екскурсію, скориставшись картою, на якій позначені розкопані ділянки міської території. А ті, хто особисто бажає взяти участь у розкопках, можуть зробити це, попередньо домовившись з адміністрацією.

На замітку

Місто Севастополь розташоване на південному заході Кримського півострова, на узбережжі численних (понад 30) бухт Чорного моря. Севастополь - один із 27 адміністративних регіонів України. Відстань від Києва - 935 км.

Довідково

Адреса: 99045 Крим, м. Севастополь, вул. Древня, 1.
Тел.: (0692) 24-13-01.
Години роботи у літній період - з 9:00 до 20:00, у зимовий - з 9:00 до 17:00. Без вихідних (окрім 1 січня).

# data[].attributes.attachment_link.title
Херсонес Таврійський | 7 чудес України

# data[].attributes.attachment_link.description
Історія Херсонеса є частиною історії Давньої Греції, Давнього Риму, Візантії, Київської Русі. Адже саме тут, у Херсонесі, згідно з літописними даними, відбулося велике Таїнство - Хрещення Київського князя Володимира, який потім поширив християнство на всю Київську Русь... Херсонес Таврійський - таку назву носило місто, засноване давньогрецькими колоністами понад дві з половиною тисячі років тому на південному заході Кримського півострова.

# data[].attributes.location_name
Пантікапей, Керч

# data[].attributes.headline
Пантікапей, Керч

# data[].attributes.subject
Пантікапей, Керч

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ольвія (грец. Ὀλβία - щаслива, багата) - антична грецька колонія, заснована вихідцями з Мілета в першій чверті VI століття до н. е. на правому березі Дніпро-Бузького лиману на південь від сучасного Миколаєва і сучасного села Парутине Очаківського району Миколаївської області, Україна. За часів розквіту (друга половина V століття до н. Е. - перша половина III століття до н. Е.) Місто займало площу близько 50 га і був важливий центр торгівлі і рибальства, мав тісні економічні зв'язки зі скіфами , чисельність його населення ймовірно сягала 15 тисяч чоловік . На базі відкритих під час розкопок руїн міста в 1924 році створено археологічний заповідник. Завдяки розкопкам вітчизняних і зарубіжних археологів на території Ольвії були відкриті і досліджені руїни кріпосних стін і веж, подвійні ворота, агора і Східний і Західний теменосі. Розкопки в Ольвії ведуться і в даний час.

Стародавні греки, які заклали місто в VI столітті до нашої ери, змінили кіммерійців і скіфів (втім, греки поступово асимілювалися з місцевим населенням: через деякий час вони почали говорити на суміші грецького і скіфського і носити скіфський одяг). Ще в VI столітті до н. е. в Ольвії разом з храмом Зевса з'явилися святилища і теменоси Аполлона Дельфінія і Лікаря. У 450 році до н. е. Ольвію відвідав Геродот. Він зробив перший опис історії, географії та звичаїв народів, які в ті часи населяли територію північного узбережжя Чорного моря. У VI-V століттях до н. е. тут правили олігархи, на початку IV ст. до н. е. була встановлена ​​демократична форма правління. У 331 році до н. е. Ольвію невдало намагався завоювати полководець Олександра Македонського Зопіріон. У 55 році до н. е. була завойована гетським царем Буребістою . Згодом держава відновила своє існування, але на значно меншій території. У 198 році н. е. Ольвія увійшла до складу Римської імперії. Повністю загинула під час навали гунів в 70-і роки IV століття н. е.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ольвія (грец. Ὀλβία - щаслива, багата) - антична грецька колонія, заснована вихідцями з Мілета в першій чверті VI століття до н. е. на правому березі Дніпро-Бузького лиману на південь від сучасного Миколаєва і сучасного села Парутине Очаківського району Миколаївської області, Україна. За часів розквіту (друга половина V століття до н.