# data[].attributes.body
El 1480 la inquisició va ser creada a Castella, i el 1483 a la Corona d'Aragó.
Objectiu: castigar, fins i tot amb la mort, als falsos conversos

# data[].attributes.body
El 31 de març de 1492 els Reis Catòlics signaren a Granada el decret d’expulsió dels jueus de tots els seus regnes, amb les raons següents:

“...según es notorio y según somos informados de los
inquisidores y de otras muchas personas religiosas,
eclesiásticas y seglares, consta y parece el gran daño
que a los cristianos se ha seguido y sigue de la
participación, conversación, comunicación que han
tenido y tienen con los judíos, los cuales se prueba que
procuran siempre, por cuantas vías y maneras pueden,
de subvertir y sustraer de nuestra santa fe católica a los
fieles cristianos y los partar della y atraer y pervertir a su
danada creencia y opinión”

# data[].attributes.body
Els Reis Catòlics van incrementar considerablement els dominis de la monarquia hispànica amb la seva política d’expansió.
Primerament van conquerir el regne musulmà de Granada (1492).
Van iniciar la conquesta d’Amèrica, després de 1492.
El 1500 van acabar la conquesta de les illes Canàries, exterminant pràcticament tota la població autòctona (guanches).
El 1512 les tropes castellanes van ocupar el regne de Navarra, el qual va mantenir les seves pròpies institucions de govern, dins del regne de Castella.

# data[].attributes.body
Conflictes:
Interiors

-Revoltes
- Comuners de Castella (1519-1521)
-Germanies de València (1519-23)

Exteriors
Guerres:
-França: pel domini del Nord d’Itàlia i el Franc Comtat
-L’Imperi turc, relacionat amb pirates barbarescos
-Protestants alemanys Carles V mai els va poder sotmetre (Mühlberg, 1547) signant el 1555 la Pau d’Augsburg.

# data[].attributes.body
Va heredar la corona quan el seu pare, Carles I, va morir, deixant-li tot el seu imperi menys els dominis austríacs i la dignitat d’emperador, que ho va rèbrer Ferran, el seu oncle. També va heretar les possessions americanes, i el 1680 va incorporar Portugal a la corona espanyola, amb els dominis americans d’aquest país.
Conflictes del regnat de Felip II

Interiors
- Revolta dels moriscos de les Alpujarras

Exteriors
-Guerra amb França, fent costat al bàndol catòlic en les guerres de religió.
-Guerra contra els turcs, derrotats a Lepant (1571)
-Guerra amb Anglaterra, sent derrotat el 1588 amb l’Armada Invencible.
-Països Baixos, rebel·lió dels holandesos, calvinistes, que
van acabar independitzant-se. Flandes (sud) va seguir unit

# data[].attributes.body
-El poder polític, econòmic i militar de la monarquia hispànica es va mantenir, amb dificultats, durant el regnat de Felip III

-Felip IV deixà el govern en mans del seu valido, el comte duc d’ Olivares, el qual intentà sortir de la crisi obligant
a contribuir, amb diners i impostos a tots els regnes de la monarquia. Això va provocar revoltes i aldarulls a diferents llocs
Catalunya dins la monarquia hispànica:
Catalunya tenia les seves pròpies lleis, i va xocar sovint amb els monarques.

# data[].attributes.body
Catalunya tenia les seves pròpies lleis, i xocava sovint amb els monarques.

A partir de 1630 es nota la crisi: fams, guerres i pestes.
També patia atacs de pirates i bandolers:
- Bandolers, lladres de camí, saltejadors, bandits. També hi havia guerres privades entre els senyors feudals, les ciutats i els monestirs.
Fomentaren el bandolerisme: la pobresa del país, el relleu i els boscos, l’amagatall en les senyories, la difusió armes de foc portàtils.

Conflictes entre el rei i Catalunya: La Guerra dels Segadors
Causes:
1635: Comença la guerra entre Espanya i França

Els pagesos havien de donar als soldats sal, vinagre, llit, foc i taula
Els soldats abusaren dels pagesos
El govern de la Generalitat s’hi oposà i Olivares feu empresonar 2 consellers i el diputat del braç militar Tamarit.
A la primavera de 1640 començà una revolta generalitzada de pagesos

# data[].attributes.body
1700: 1 novembre, mor Carles II, sense fills
En el seu testament va deixar el tro a Felip V, net de Lluís XIV de França. El arxiduc Carles, fill de l’emperador d’Àustria, no va acceptar el testament.
A Europa es formen 2 bàndols:
1. Partidaris de Felip V Partidaris de l’arxiduc Carles

2. Els ascendents dels dos candidats

La Guerra de Successió (1702-1713)

La guerra anava pitjor per França fora d’Europa, on perdien les batalles.
El 1711 mor l’emperador d’Àustria Josep I, i el seu successor era l’Arxiduc Carles

# data[].attributes.body
Els catalans decidiren continuar lluitant contra les tropes borbòniques.

Només dues places fortes podrien resistir durant alguns mesos el setge: Barcelona i Cardona.
La capital del Principat va ser assetjada per uns 40.000 homes, castellans i francesos. La Coronela, o milícia urbana, es va encarregar d'organitzar la resistència, sota les ordres del Consell de Cent; i els gremis es van fer càrrec d'una part de la muralla cadascun. D'altra banda, en diverses comarques es van emprendre accions de guerrilla. En total, les tropes defensores de la
ciutat eren formades per 5.300 homes.

La Junta de Govern de Barcelona l’11 de setembre

El dia 11 de setembre de 1714, uns 20.000 soldats van iniciar l'assalt a la ciutat. La resistència, arreu, va obligar el duc de Berwick, cap de l'exèrcit atacant, a fer entrar en combat les tropes de reserva. La resistència va continuar carrer per carrer i es va saldar amb prop de 4.000 víctimes. La ciutat es va acabar rendint.

Felip V va signar 3 tractats:

1.Regne de València i d’Aragó: 29 juny de 1707
2.Mallorca, Eivissa i Formentera: 28 novembre de 1715
3.Principat de Catalunya: 16 gener de 1716

# data[].attributes.body
La repressió de Felip V a Catalunya fou molt dura. Van haver-hi moltes execucions i empresonaments. Cas a destacar el del general J. Moragues.
S’imposà un nou impost, el “cadastre”, que multiplicà per 6 la pressió fiscal.
Es mantingué un exèrcit de 35.000 homes a Catalunya.
L’única llengua oficial fou el castellà.