# data[].attributes.body
OAS

Kort fortalt, går det ud på, at sundhed handler om at kunne håndtere de belastninger, vi udsættes for gennem livet. Det kan fx være mobning, arbejdsløshed eller dødsfald i nærmeste familie. Et sundt menneske er, ifølge Antonovsky, et menneske, der besidder en høj følelse af sammenhæng. Den høje følelse af sammenhæng i livet  kommer efter livslange læringsprocesser, der omhandler følelsen af meningsfuldhed, begribelighed og håndterbarhed. Den vigtigste af de tre læringsprocesser er følelsen af meningsfuldhed og den anses for at være afgørende for mental sundhed og trivsel. Meningsfuldhed handler om, at man som menneske har en tro på, at livet er værd at investere i, at ting i livet er interessante og at det giver mening at interessere og involvere sig i både mindre sociale netværk og i samfundet. At have noget at stå op til om morgenen, at være en del af et fællesskab, fx familie eller en skoleklasse eller at bidrage positivt til en opgave eller et projekt, kan give følelsen af et formål med livet. Det er ikke selve indholdet i, hvad der giver mening i livet, der er afgørende, men derimod at den enkelte føler, at livet er meningsfuldt. Udover meningsfuldheden indeholder teorien om OAS også begreberne begribelighed og håndterbarhed. Begribelighed handler om følelsen af at kunne forstå, hvad der sker omkring os samt at have en fornemmelse af, hvad fremtiden bringer. Det handler kort sagt om at udvikle en viden om og forståelse af os selv, vores ressourcer og livssituation samt den omverden, vi er en del af. En viden og forståelse, der kan øge vores muligheder for at gribe ind i vores egen livssituation. Håndterbarheden indbefatter en balance i de udfordringer vi møder gennem livet og de tilgængelige ressourcer. Har man fx værktøjer til at håndtere modsatrettede krav i skolen og i vennegrupper, har man redskaber til modstå gruppepres om fx rygning osv. Som den ovenstående figur illustrerer, opnås følelsen af sammenhæng, ifølge Antonovskys teori, altså når et menneske både oplever meningsfuldhed, håndterbarhed og begribelighed.

Det er store ord og det giver sig selv, at det ikke kun er skolen der bidrager til OAS. Men skolen har en stor rolle i børn og unges liv, de tilbringer en stor del af hverdagen her, så at kende til begreberne meningsfuldhed, håndterbarhed og begribelighed også i en skolehverdag kan være givtigt i arbejdet med at udvikle handlekompetente børn og unge.

# data[].attributes.body
Hensigten er at udvikle det enkelte menneskes personlige ansvar for at leve sundt og at udvikle menneskets bevidsthed om hvordan livsstil og levevilkår indvirker på helbredet.

Sundhedspædagogik er et normativt orienteret felt, hvor sigtet er sundhedsmæssig forandring med udgangspunkt i borgernes aktuelle livssituation og aktive deltagelse

Sigter på udvikling af handle kompetence som målet for sundhedsforandring frem for ensidig fokusering på ændring af livsstil og emnebaserede sundhedstemaer.

•Handler om at skabe sundhedsmæssig forandring og forbedring inden for livsstil og levevilkår

•Forandringer der skabes via individuelle eller fælles handlinger, hvori den pågældende målgruppe deltager aktivt og med egne visioner og forslag

•Målgruppens handlinger iværksættes på baggrund af deres handle kompetence

•Målgruppens handle kompetence udvikles og kvalificeres på baggrund af dialog med en professionel.

Sundhed som et middel til det gode liv

Sundhedspædagogikken opgave er i denne optik at udvikle den enkeltes ressourcer til at magte livet

# data[].attributes.body
Calgary-Cambridge modellen

Eide og Eide's kommunikationsteori og Calgary Cambridge Modellen.

Modellen er en struktureret, punktopstillet guide til, hvordan man indleder en samtale, for eksempel at man skal præsentere sig selv hilse på patienten etc. Den går ind og kommer med forslag til, hvordan man kan komme ind på livet af patienten ved at tale om følelser og udforske kropssprog, skabe struktur og udvikle forholdet til patienten samtidig med, at man involverer patienten.

På denne måde kan man informere, rådgive og planlægge sammen med patienten, hvor det er vigtigt med gentagelser. Modellen giver forslag til hvordan en god kommunikation skal være, og viser endda også hvordan man skal afslutte samtalen.

Vi brugte modellen i vores kommunikationsøvelse, da den består af retningslinjer for en god kommunikation og viser vigtigheden af en god struktur for at finde frem til den information, man har brug for.

Eide og Eide mener, at kommunikation er essentielt i sygepleje, så man kan forstå sin patient og se helheden i patientforløbet, så man som SSA kan skabe en god kontakt og udføre korrekt pleje til sin patient. Kommunikation skaber kvalitetssikring.

Patienten skal føle sig set og hørt, og det var vigtigt for os, at man kunne se det i kommunikationsøvelsen. Ifølge Eide og Eide kan man som kommunikationsredskab bruge aktiv lytning, hvor man både verbalt og non-verbalt kommunikerer og skaber en god kontakt til patienten.

Verbalt skal man som SSA vise interesse for patienten, stille åbne spørgsmål med plads til lidt afvigelse fra strukturen,  så man kan komme ind på livet af patienten. Man kan ifølge Eide og Eide også parafrasere for så viser man også, at man har lyttet til patienten og vil patienten det bedste, ved at formulere noget information anderledes og bedre for eksempel uden fagsprog. Ved at parafrasere kan man også sikre, at patienten har forstået informationen ordentligt.

Eide og Eide mener også at den non-verbale kommunikation er essentiel. Det består for eksempel af øjenkontakt, ansigtsudtryk, berøring, kropssprog og det at vise at man kan lytte, og være stille når der er brug for det. Ved brug af det non-verbale kan man gøre sit verbale sprog mere troværdigt.

Eide og Eide's teori omkring det, at man kan skabe ro og overblik gennem kommunikationen er interessant i forhold til vores kommunikationsøvelse, og derfor valgte vi også at fokusere på Eide og Eide, fordi roen og overblikket, sammen med Calgary-Cambridge modellen, kan øge patientens følelse af tryghed, og følelsen af at være godt informere.

# data[].attributes.body
1. Åbne spørgsmål Åbne spørgsmål er også spørgsmål der starter med ’hv’ – ord som hvordan, hvornår, hvilke, hvem osv. Åbne spørgsmål er spørgsmål hvor I på forhånd ikke kender svaret og som inviterer til en ’lidt længere forklaring. De er rigtig gode til at få information om hvad borgeren – eller myndighederne tænker om en sag, interesser, bekymringer eller behov som det er vigtigt at tage højde for, for at der kan findes en løsning, der er så god for borgeren som muligt.

2. Lukkede spørgsmål Lukkede spørgsmål er spørgsmål, der kun kan besvares med et ’ja’ eller et ’nej’. Lukkede spørgsmål er gode, hvis man skal have faktuelle informationer, eller hvis der er behov for at konkludere på noget. Rigtig mange borgere oplever at gå ud fra møder, uden at de helt er klar over, hvad der blev besluttet og hvad der nu skal ske i sagen. Det er langt fra altid sagsbehandlernes skyld. Men som bisidder kan du hjælpe din borger til at blive helt klar over, hvad der kom ud af mødet ved – inden det slutter – at stille lukkede spørgsmål som ’Har vi nu besluttet at

3. Alternative spørgsmål Alternative spørgsmål er gode at stille, hvis man vil have modtageren til at tage stilling til forskellige valgmuligheder. Ligesom lukkede spørgsmål er de gode at stille, hvis man skal konkludere noget eller hjælpe nogen til at træffe en beslutning eller give en anvisning. Alternative spørgsmål kan kendes på, at de indeholder ordene ’enten’ og/eller ’eller’.

4. Ledende spørgsmål Ledende spørgsmål er ikke ’rigtige spørgsmål, men snarere udsagn, der har til formål at bekræfte, at den der spørger og den der modtager spørgsmålet er enige. Ledende spørgsmål kan – nogle gange – også bidrage til at sikre, at borgeren og myndighederne er ’på samme side’ i et bestemt spørgsmål, eller at du og din bisidder er det. Det hedder ledende spørgsmål fordi de bliver stillet på en måde, der ’leder hen’ til et bestemt svar: Nemlig det svar som spørgeren ønsker at høre.