# data[].attributes.body
El Fauvisme, nascut el 1905, està considerat el primer moviment d'avantguarda.

La denominació deriva de la paraula francesa fauve, que significa

"fera" i que fa referència a l'aplicació violenta dels colors sobre la tela, trencant la tradicional associació amb l'objecte representat. És a dir, que per damunt de la copia de la realitat, s'atorga importància a la visió subjectiva i estètica de l'artista.

Aquesta autonomia del color respecte de la forma té al començament certs plantejaments propis del Simbolisme, com per exemple el concepte de no imitació de la realitat aplicat per Gustave MOUREAU, i del Postimpressionisme, com ara l'ús d'empastaments gruixuts i de la técnica divisionista -ús del color pur al costat del complementari- utilitzat per SEURAT.

Resumint, el Fauvisme es caracteritza per:

Utilització del color pur.

Colors estridents i agressius.

La seva realització és molt acolorida i atrevida: és una explosió de colors violents i arbitraris, en dissonància deliberadament calculada.

La importància del color obliga a la forma a ser més expressiva que fidel a la realitat.

El quadre havia de ser expressió i no composició i ordre.

Tracten de transmetre una reacció emotiva del pintor davant el tema triat.

Realçar el valor del color en si mateix i l’expressió personal.

Les figures són planes, lineals, tancades en gruixudes línies de contorn.

Temes: el retrat, el paisatge, interiors de cases, natures mortes, visions idíl·liques de l'home a la natura, paisatges bells...

Els representants més destacats del Fauvisme són Henri MATISSE, André DERAIN, Maurice VIAMINCK i Raoul DUFY.

Alexia Muraru

# data[].attributes.body
L'Organicisme és una tendència arquitectónica que va tenir com a difusor principal Frank Lloyd Wright. WRIGHT va partir dels ensenyaments de Sullivan i l'escola de Chicago, per això es pot dir que a la seva obra hi ha plantejaments molt coincidents als conceptes funcionalistes. Però tot i així, WRIGHT proposava una arquitectura funcional de caràcter orgànic, és a dir, capaç de constituir un vincle harmònic entre la funció i l'entorn, alhora que d'integrar en un tot orgànic el medi humà i el medi natural.

Així doncs, en aquesta aqrquitectura hi ha cura en la integració amb l'entorn, aconseguida per mitjà de l'articulació dels volums i el predomini de l'estructura horitzontal.

A més a més, WRIGHT va procurar que els elements constructius responguessin a la psicologia de les persones que hi havien d'habitar.

La Casa Kaufmann o Casa de la Cascada n'és un exemple arquitectònic d'aquesta integració.

Alexia Muraru

# data[].attributes.body
El futurisme és un moviment artístic i cultural que va néixer a Itàlia a principis del segle XX, concretament l'any 1909, quan el poeta Filippo Tommaso Marinetti va publicar el Manifest Futurista. Aquest moviment va sorgir com una reacció contra les tradicions del passat i l'academicisme, i volia expressar l'energia, la velocitat i la innovació del món modern.

Els futuristes estaven fascinats per la màquina, el progrés tecnològic, les ciutats modernes, i especialment pel moviment. Volien capturar la dinàmica i la força del nou segle industrial i urbà.

CARACTERÍSTIQUES FUTURISME

Admiració pel progrés i la tecnologia: el futurisme celebra la modernitat, les màquines, els automòbils, els trens, els avions i la indústria.

Rebuig del passat: volien trencar completament amb l’art clàssic i tradicional.

Exaltació de la velocitat i el moviment: les obres intenten transmetre dinamisme, sovint mitjançant la repetició de formes o línies de força.

Temes urbans i industrials: sovint representen escenes de ciutats, fàbriques o màquines.

Ús de colors vius i formes angulars: per expressar energia i acció.

Multidisciplinarietat: va influir no només en la pintura, sinó també en la literatura, la música, el teatre i l’arquitectura.

# data[].attributes.body
El racionalisme en arquitectura es va desenvolupar a Europa a principis del segle XX, durant el període entre guerres, com una reacció a l'historicisme i l'excés ornamental.

Característiques principals:

Arquitectura fonamentada en la raó, amb línies senzilles i funcionals, basades en formes geomètriques simples.

Utilitza materials d'ordre industrial (acer, formigó i vidre).

El racionalisme es va inspirar en el moviment modern i en les idees de la Bauhaus, que cercaven una combinació entre art i tècnica.

Aquest corrent arquitectònic utilitza una paleta de colors limitada i sovint monocromàtica.

El racionalisme en arquitectura es basa en la idea que els edificis han de ser modulars i adaptables a les necessitats canviants dels usuaris.

A Alemanya, el racionalisme estava representat per Walter Gropius, fundador de la Bauhaus, i Ludwig Mies van der Roe.

# data[].attributes.body
DADAISME

El dadaisme va ser un moviment artístic i literari que va sorgir com a reacció contra la Primera Guerra Mundial i la crisi social i cultural de l’època. Va néixer a Zuric (Suïssa) i es va expandir a altres ciutats com París i Nova York. Els artistes dadàistes rebutjaven les normes establertes de l'art, la raó i les institucions, veient-les responsables de la guerra i la destrucció.

Característiques principals

1. Antiart

Rebuig total a l’art tradicional i acadèmic.

Volen destruir la idea clàssica d’art.

2. Provocació i absurd

Utilitzen l’absurd i el sense sentit com a forma d’expressió.

Busquen escandalitzar i provocar el públic.

3. Collage i materials diversos

Fan servir tècniques com el collage i el fotomuntatge.

Utilitzen objectes quotidians per fer obres d’art.

4. Poesia i literatura sense lògica

Textos formats per paraules a l’atzar o inventades.

Rebutgen les normes gramaticals i poètiques tradicionals.

5. Crítica social i política

Critiquen la guerra, la societat burgesa i la raó.

Denuncien el sistema que ha portat al conflicte mundial.

6. Internacional i de curta durada

Va començar a Zuric (Suïssa) el 1916 i es va estendre a París, Berlín, Nova York…

Va durar fins cap al 1924, però va tenir molta influència en moviments posteriors com el surrealisme.

Autors destacats

Tristan Tzara

Marcel Duchamp

Hugo Ball

Hans Arp

Man Ray

# data[].attributes.body
El surrealisme és un moviment artístic i literari que va sorgir a principis del segle XX, concretament cap als anys 1920, després de la Primera Guerra Mundial. Inspirat en part pel moviment dadaista i influenciat per les teories psicoanalítiques de Sigmund Freud, el surrealisme buscava explorar el subconscient, els somnis i l’irracional, trencant amb les convencions de la lògica i la raó.

Aquest moviment va ser iniciat pel poeta i escriptor André Breton, qui el 1924 va publicar el Primer Manifest del Surrealisme, on es defineix aquest art com un mitjà per expressar el pensament automàtic sense control de la raó ni censura moral.

CARACTERÍSTIQUES SURREALISME

Exploració del subconscient i dels somnis: Moltes obres surrealistes semblen escenes de somni, amb una lògica interna pròpia i imatges estranyes o impossibles.

Imatges inusuals i simbòliques: Es fa servir la metàfora visual per crear mons onírics i imaginaris.

Automatisme: Creació artística espontània, sense premeditació, com una mena d’escriptura o dibuix automàtic.

Trencament amb la realitat: Els artistes rebutgen les normes establertes i proposen una realitat més profunda i desconeguda.

Influència de la psicoanàlisi: L’interès per l’inconscient, els desitjos reprimits i els mecanismes de la ment humana és molt present.

Juxtaposició d’elements: Es combinen objectes o idees aparentment incongruents per crear nous significats.

ARTISTES DESTACATS

→ Salvador Dalí (Catalunya)

→ René Magritte

→ Max Ernst

→ Joan Miró (amb influències surrealistes)