# data[].attributes.wish_content.attachment_props.question
Ai fost supus bullyingului din partea altor persoane în școală sau în viața de zi cu zi?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Sunt cele 10 minute de pauză, în care 1 din 4 copii din școlile românești este victimă a bullying-ului, în mod repetat.

Cercetările recente cu privire la problematica bullyingului arată că este dificil să considerăm că acest comportament apare doar din cauza unor caracterisitici individuale. Bullyingul este un fenomen complex, de grup, care apare în funcție de istoria clasei, cultura, normele și modelele sociale care s-au dezvoltat în interiorul ei. Gradul de înțelegere, practicile, modalitatea prin care este abordat un comportament de tip bullying poate contribui fie la susținerea lui, fie la descurajare și oprire.

· 73% dintre elevi au fost martorii unei situații de bullying în mediul școlar;
· 3 din 10 copii sunt excluși în mod constant din grupul de colegi;
· 3 din 10 copii sunt amenințați cu bătaia sau lovirea de către colegi;
· 1 din 4 copii a fost umilit în fața colegilor.

Organizația Salvați Copiii a lansat campania „Dreptul la pauză", ce urmărește conștientizarea părinților și profesorilor referitor la importanța rolului lor în reducerea fenomenului de bullying și informarea acestora și a copiilor cu privire la modalitățile concrete prin care se pot implica pentru crearea și buna funcționare a grupurilor de acțiune antibullying în fiecare școală. Din iunie 2020, toate școlile au obligația de a crea grupuri de acțiune antibullying care au rolul de prevenire, identificare și soluționare a situațiilor de bullying.

Principalele obiective ale campaniei sunt:

informarea publicului larg cu privire la importanța transformării școlilor în comunități bazate pe încredere în care participarea tuturor este valoroasă pentru asigurarea unui climat în care copiii se simt în siguranță;

conștientizarea adulților cu privire la efectele devastatoare pe care le are acceptarea socială a violenței asupra relațiilor dintre copii și impactul asupra dezvoltării socio-emoționale a acestora;

promovarea exemplelor de bună practică a școlilor care au inițiat grupuri de acțiune antibullying sau intervenții similare;

responsabilizarea adulților implicați în creșterea și educarea copiilor prin accentuarea mesajului că deși bullyingul este o situație întâlnită în grupurile de copii, este responsabilitatea adulților să creeze contexte și modele comportamentale prin care acest fenomen să fie prevenit și/sau diminuat în școli.

Salvați Copiii militează pentru Dreptul la Pauză al tuturor elevilor din România.

Materialele campaniei „Dreptul la pauză" sunt disponibile pe site-ul http://www.scolifarabullying.ro/dreptullapauza și pe canalul de Youtube Salvați Copiii România.

# data[].attributes.attachment_link.title
Salvați Copiii | Prevenirea bullying-ului

# data[].attributes.attachment_link.description
Salvați Copiii este o organizație neguvernamentală care apără și promovează drepturile copilului. Derulăm proiecte care vizează trei mari priorități: reducerea mortalității infantile, facilitarea accesului la educație de calitate pentru copiii din comunități vulnerabile și protecția copiilor împotriva oricăror forme de violență, neglijare sau abuz, inclusiv a acelor copii rămași singuri acasă în urma migrației economice a părinților.

# data[].attributes.body
https://www.scoalacdavila.ro/prevenirea-bullyingului-in-institutiile-de-invatamant/

# data[].attributes.headline
Povestea mea ...Bullying un joc pe care il castigi iesind din el 

# data[].attributes.subject
Povestea mea ...Bullying un joc pe care il castigi iesind din el 

# data[].attributes.body
https://www.suntparinte.ro/poveste-terapeutica-bullying

# data[].attributes.attachment_link.title
**Chestionar privind Bullying-ul în Școală**

# data[].attributes.body
73% dintre elevi au fost martorii unei situații de bullying în mediul școlar, 3 din 10 copii sunt excluși în mod constant din grupul de colegi, 3 din 10 copii sunt amenințați cu bătaia sau lovirea de către colegi, iar 1 din 4 copii a fost umilit în fața colegilor

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Este dureros să vedeți cum copilul dvs trăiește experiența durerii fizice și emoționale provocate de bullying sau de cyberbullying.

Unii părinți nu știu de unde să înceapă să-și protejeze copiii de bullying și violență. Alții nu știu dacă copiii lor sunt victime, martori sau chiar autori ai unor comportamente dăunătoare.

Iată câteva sfaturi despre cum să deschideți discuția cu copilul dvs:

Înțelegerea elementelor de bază

În mod normal puteți identifica bullying-ul prin următoarele trei caracteristici: intenție, repetiție și putere. Un abuzator are intenția de a provoca durere, fie prin acte de violență fizică sau cuvinte ori printr-un comportament care rănește și o face în mod repetat. Băieții au mai multe șanse de a se confrunta cu bullying fizic, pe când fetele trăiesc mai des experiența bullying-ului psihologic.

Bullying-ul este mai degrabă un tipar de comportament, decât un incident izolat. De obicei, copiii care hărțuiesc au un statut social perceput ca fiind superior sau se află într-o poziție de putere, precum copiii care sunt mai mari, mai puternici sau cei care sunt percepuți a fi populari.

Copiii cei mai vulnerabili se confruntă cu un risc crescut de a cădea victimă bullying-ului. Aceștia sunt de obicei copii din comunități marginalizate, copii din familii vulnerabile, copii cu identități de gen diferite, copii cu dizabilități sau copii migranți, ori refugiați etc.

Bullying-ul se poate produce atât în mediul fizic cât și virtual. Bullying-ul online are loc deseori în rețelele de socializare, prin mesaje text sau mesagerie instantanee, email sau orice platformă online unde copiii interacționează. Pentru că e posibil ca părinții să nu urmărească întotdeauna ce fac copiii pe aceste platforme, poate fi dificil să afle când aceștia sunt supuși unui risc. .

De ce ar trebui să intervin dacă copilul meu este hărțuit?

Agresiunile de tip bullying pot avea consecințe dăunătoare și pe termen lung pentru copii. Pe lângă efectele fizice ale bullying-ului, copiii se pot confrunta cu probleme emoționale sau care le afectează sănătatea mintală, inclusiv depresie și anxietate, care pot conduce la consum de droguri și la o performanță redusă la școală. Spre deosebire de bullying-ul în persoană, hărțuirea cibernetică poate face victime oriunde și în orice moment. Poate provoca daune majore, deoarece poate ajunge rapid la un public larg și poate lăsa o amprentă permanentă în mediul virtual pentru toți cei implicați.

Copilul dumneavoastră are dreptul la un mediu sigur, educativ care să îi respecte demnitatea. Convenția cu privire la drepturile copilului stipulează dreptul tuturor copiilor la educație și protecție împotriva tuturor formelor de violență fizică sau mentală, rănire sau abuz. Bullyingul nu face excepție.

Pentru început: prevenție

Cum pot contribui la prevenirea bullying-ului în școala copilului meu?
Primul pas pentru siguranța copilului dvs, fie că este vorba de prezența sa fizică sau virtuală, este să știe ce înseamnă bullying.

1. Informați-vă copilul cu privire la bullying. Odată ce a aflat ce este bullyingul, copilul dvs va putea identifica aceste situații mai ușor, fie că i se întâmplă lui sau celorlalți.

2. Vorbiți-le deschis și frecvent copiilor dumneavoastră. Cu cât îi vorbiți mai mult copilului despre bullying, cu atât se va simți mai confortabil să vă spună despre astfel de situații, fie că asistă la ele sau le trăiește. Discutați cu copilul dvs zilnic și întrebați-l despre timpul petrecut la școală și despre activitățile online și interesați-vă nu doar de ore și de activități, ci și de sentimentele sale.

3. Ajutați-vă copilul să fie un model de urmat pozitiv. Trei părți sunt implicate în bullying: victima, autorul și martorul. Chiar dacă copiii nu sunt victimele bullyingului, pot preveni aceste agresiuni printr-o atitudine incluzivă, respectuoasă și generoasă față de colegi. Dacă sunt martorii acestor agresiuni, pot să ia partea victimei, să ofere sprijin și/sau să conteste comportamentele agresive.

4. Contribuiți la clădirea încrederii în sine a copilului dvs. Încurajați-vă copilul să participe la orele sau să se alăture activităților care îi plac în comunitatea dvs. Acest lucru va duce și la sporirea încrederii și la formarea unui grup de prieteni cu interese comune.

5. Fiți un model de urmat. Arătați-i copilului dvs cum să îi trateze pe ceilalți copii și adulți cu bunătate și respect făcând dvs același lucru cu oamenii din jur, inclusiv prin sprijinirea celor tratați abuziv. Copiii își văd părinții ca pe exemple de urmat, inclusiv prin ceea ce postează în mediul virtual.

6. Faceți parte din experiența lor online. Familiarizați-vă cu platformele pe care le folosește copilul dvs, explicați-i cum este conectat mediul fizic la cel virtual și informați-l despre riscurile la care este expus în mediul online.

Nu sunt sigur dacă copilul meu este hărțuit. Care sunt semnele care indică ceva?

Priviți cu atenție. Analizați starea emoțională a copiilor, pentru că unii copii pot să nu își exprime verbal îngrijorările. Semnele pe care să le căutați includ:

Semne fizice precum vânătăi fără explicație, zgârieturi, oase rupte și răni pe cale să se vindece

Teama de a merge la școala sau de a participa la evenimente școlare

Faptul că este anxios, nervos sau foarte vigilent

Nu prea are prieteni la școală sau în afara școlii

Își pierde brusc din prieteni sau evită situații de socializare

Își pierde sau îi sunt distruse haine, electronice sau alte bunuri personale

Cere deseori bani

Rezultate școlare slabe

Absenteism sau când este la școală cere să meargă acasă

Încearcă să stea pe lângă adulți

Nu doarme bine și poate avea coșmaruri

Se plânge de dureri de cap, de stomac sau alte dureri fizice

Este deseori tulburat după ce petrece timp online sau pe telefon (fără a avea o explicație rezonabilă)

Devine neobișnuit de discret mai ales când vine vorba de activități online

Este agresiv sau are răbufniri furioase

Vorbiți deschis. Vorbiți cu copilul dvs despre ce consideră că este un comportament bun sau neadecvat la școală, în comunitate sau online. Este important să comunicați deschis astfel încât copilul dvs să se simtă în largul său când vă vorbește despre ce se întâmplă în viața sa.

Răspunsul la bullying

Ce ar trebui să fac dacă copilul meu este hărțuit sau amenințat ?

Dacă știți că fiul/fiica dvs este victima bullying-ului, există mai mulți pași pe care îi puteți face pentru a-i veni în ajutor:

1. Ascultați-vă copilul deschis și cu calm. Asigurați-vă că se simte ascultat și sprijinit, în loc să încercați să identificați cauza bullying-ul sau în loc să încercați să rezolvați problema. Asigurați-vă că înțelege că nu este vina sa.

2. Spuneți-i copilului că îl credeți; că vă bucurați că v-a spus; că nu este vina sa; că veți face tot posibilul pentru a-l ajuta.

3. Vorbiți cu profesorul sau cu conducerea școlii. Dumneavoastră și copilul dumneavoastră nu trebuie să faceți față bullying-ului singuri. Întrebați dacă școala are o politică privind bullying-ul sau un cod de conduită. Acestea pot fi valabile atât pentru bullying-ul fizic cât și online.

4. Fiți un sistem de sprijin. Pentru copilul dvs, a avea un părinte care să-l sprijine este esențial în a face față efectelor bullying-ului. Asigurați-vă că înțelege că poate vorbi cu dvs oricând și asigurați-l că lucrurile se vor îndrepta.

Ce pot face dacă copilul meu îi agresează pe ceilalți?

Dacă credeți sau știți că copilul dvs îi agresează pe ceilalți copii, este important să vă amintiți că nu are o fire rea, ci se comportă astfel din mai multe motive. Copiii care hărțuiesc de multe ori vor doar să-și găsească locul, au nevoie de atenție sau caută moduri de a-și gestiona emoțiile complicate. În unele cazuri copiii agresori sunt ei înșiși victime sau martori ai actelor de violență acasă sau în comunitatea lor. Puteți face mai multe demersuri pentru a-i veni în ajutor copilului dumneavoastră:

1. Comunicați. Dacă înțelegeți de ce copilul dumneavoastră se comportă astfel veți putea găsi mijloace de a-l ajuta. Se simte nesigur la școală? Se ceartă cu un prieten sau cu fratele său? Dacă nu își poate explica comportamentul, ar fi bine să consultați un consilier, un asistent social sau un specialist din domeniul sănătății mintale care este format să lucreze cu copiii.

2. Găsiți metode sănătoase de a gestiona situația. Cereți-i copilului să vă explice o scenă care l-a nemulțumit și oferiți-i metode constructive de a reacționa. Faceți acest exercițiu pentru a găsi împreună metode de gestionare a posibilelor situații viitoare și răspunsuri nedăunătoare. Încurajați-vă copilul să se pună în locul celuilalt imaginându-și experiența pe care a trăit-o persoana agresată. Amintiți-i copilului că tot ceea ce comentează în mediul online provoacă durere în lumea reală.

3. Auto-analiza. Copiii autori ai bullying-ului sunt influențați de ceea ce văd acasă. Sunt expuși unui comportament fizic sau emoțional nociv al dumneavoastră sau al altui membru al familiei? Analizați-vă și gândiți-vă cu onestitate la felul în care vă prezentați în fața copilului.

4. Folosiți consecințele și oportunitățile pentru a îndrepta situația. Dacă aflați că fiul/fiica dumneavoastră este autorul agresiunilor, este important să utilizați consecințele adecvate, non-violente. O puteți face prin limitarea activităților sale, mai ales a celor care încurajează bullying-ul (întâlniri sociale, timpul petrecut în fața ecranelor, în rețelele de socializare). Încurajați-vă copilul să își ceară scuze colegilor și să găsească mijloace de a avea un comportament tolerant în viitor.

Luați măsuri

Pe lângă sistemul de sprijin pe care-l oferiți copilului dumneavoastră, puteți colabora cu școala sau chiar cu factorii de decizie locali sau naționali și cu liderii locali pentru a modifica politicile de prevenire și de soluționare a bullyingului.

# data[].attributes.attachment_link.title
Cum să vorbiți cu copilul dumneavoastră despre bullying

# data[].attributes.headline
Măsuri care pot contribui la prevenirea și gestionarea bullying-ului

# data[].attributes.subject
Măsuri care pot contribui la prevenirea și gestionarea bullying-ului

# data[].attributes.body
1. Educație și Conștientizare:

Organizarea de ateliere și programe educaționale pentru elevi, părinți și cadre didactice, concentrându-se pe conștientizarea impactului negativ al bullying-ului.

Integrarea unui curriculum anti-bullying în programa școlară, astfel încât elevii să învețe despre consecințele acțiunilor lor și să dezvolte abilități sociale.

2. Politici Anti-Bullying:

Dezvoltarea și implementarea unor politici clare anti-bullying la nivel școlar, cu proceduri specifice pentru raportarea incidentelor și sancțiuni adecvate pentru cei implicați în acte de bullying.

Asigurarea că regulile și sancțiunile sunt cunoscute de toți elevii, cadrele didactice și părinții.

3. Supraveghere și Monitorizare:

Creșterea nivelului de supraveghere în zonele în care se pot produce acte de bullying, cum ar fi holurile, curțile școlii sau autobuzele școlare.

Implementarea unor sisteme de monitorizare a comportamentului, inclusiv interacțiunile online ale elevilor, pentru a identifica rapid posibile incidente de bullying.

4. Intervenție și Sprijin Psihologic:

Furnizarea de sprijin psiho-social pentru victimele bullying-ului și pentru cei implicați în comportamente agresive, prin intermediul consilierilor școlari sau specialiștilor în psihologie.

Crearea unor grupuri de suport pentru elevi care au fost sau sunt în prezent victime ale bullying-ului, oferindu-le un spațiu sigur pentru a împărtăși experiențele și pentru a primi sprijin emoțional.

5. Angajarea Părinților:

Implicarea activă a părinților în eforturile de combatere a bullying-ului, prin participarea la ședințe informative, seminarii și prin comunicare regulată cu cadrele didactice.

Promovarea unei culturi în care părinții se simt confortabil să raporteze orice suspiciune sau incident de bullying.

6. Mentorat și Dezvoltarea Abilităților Sociale:

Implementarea programelor de mentorat, în care elevii mai în vârstă pot oferi sprijin și îndrumare celor mai tineri, promovând astfel relații sănătoase între colegi.

Dezvoltarea de programe care să încurajeze dezvoltarea abilităților sociale și empatiei în rândul elevilor, astfel încât să se creeze o atmosferă de înțelegere și sprijin reciproc.

7. Investigarea și Raportarea Eficientă:

Asigurarea că toate incidentele de bullying sunt investigate cu seriozitate și promptitudine, iar rezultatele sunt comunicate părților implicate într-un mod confidențial.

Promovarea unui mediu în care elevii se simt în siguranță să raporteze incidente de bullying, fără teama represaliilor.

# data[].attributes.attachment_caption
Numărul UNIC național pentru copii- 119
PENTRU SESIZAREA CAZURILOR DE ABUZ, NEGLIJARE ŞI EXPLOATARE A COPILULUI

Serviciu furnizat de Direcţiile Generale de Asistenţă Socială şi Protecţia Copilului

Guvernul a lansat în 5 ianuarie, 2022, numărul unic național 119, destinat raportării și prevenirii cazurilor de abuz, exploatare, neglijare și forme de violență asupra copilului.

Numărul este disponibil în toate rețelele publice de comunicații din România.

În toate cele 47 de DGASPC-uri s-a înființat un birou de operatori care va deservi aceste apeluri.

Peste 100 de persoane din întreaga țară vor fi implicate în intervenția echipelor mobile, a consilierilor și psihologilor în cazurile semnalate la acest număr de telefon.

Serviciul de Telecomunicații Speciale a asigurat instalarea echipamentelor și instruirea personalului aferent, astfel încât numărul să devină operațional.

Autoritatea pentru Drepturile Copilului și Adopție va monitoriza asigurarea funcționării efective și prompte a acestui nou serviciu, în beneficiul copiilor.

Apelurile realizate la numărul unic 119 sunt gratuite pentru apelanți.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pentru foarte mulţi copii interacţiunea cu alţi copii, în locuri în care supervizarea din partea unui adult este mai redusă (în curtea şcolii, pe terenul de sport, în pauze, în vestiare sau pe drumul spre casă), reprezintă o lecţie de viaţă foarte dureroasă.

Toate aceste experienţe în care un copil este pus să facă anumite lucruri umilitoare pentru distracţia altor copii, este hărţuit, etichetat, ameninţat, deposedat de anumite bunuri etc., îşi pun amprenta asupra modului în care el se va percepe pe sine şi pe cei din jurul său. Unii dintre aceşti copii vor alege să adopte şi ei acelaşi comportament, exploatându-i pe cei pe care îi percep că sunt „mai slabi" decât ei sau mai lipsiţi de resurse (ex: nu au prieteni), alţii rămân „ciuca bătăii de joc" pentru că le este frică să vorbească. Mai există şi categoria copiilor care reuşesc să îşi înfrunte frica şi cer ajutorul unui adult.

Pentru că nu putem să ne însoţim permanent copiii în toate locurile în care aceştia sunt nevoiţi să meargă, mai ales la vârsta adolescenţei este foarte important să îi învăţăm cum să facă faţă acestor situaţii.

Toate exemplele date mai sus sunt circumscrise fenomenului de bullying. Bullying-ul este un termen umbrelă care înglobează o serie de comportamente agresive prin intermediul cărora un copil încearcă să obţină unele beneficii cum ar fi: apreciere, valorizare, atenţie din partea celorlalţi colegi sau chiar o serie de bunuri. Se deosebeşte de celelalte tipuri de comportamente agresive (lovit, smuls, împins, înjurat) prin faptul că nu apare ca reacţie la anumite emoţii de disconfort (furie, tristeţe, etc).
Care sunt cele mai frecvente comportamente de bullying?
Odată cu vârsta, creşte frecvenţa comportamentelor de bullying, iar formele de manifestare se accentuează. Astfel, dacă la grădiniţă copiii se etichetează sau îşi pun porecle, şcolaritatea mică aduce în prim plan forme mult mai accentuate. Cele mai frecvente forme de bullying din şcolaritatea mică sunt: tachinarea (ex. „aragaz cu patru ochi" pentru copiii care poartă ochelari, „balenă" pentru copiii care au o greutate mai mare, „girafă" pentru copiii mai înalţi, „sărac" pentru copiii cu posibilităţi financiare mai reduse, „căminist" pentru copiii care provin din sistemul de protecţie de stat), izolarea unui copil („Nu vorbiţi cu ea!"; „Nu ai ce căuta pe terenul de sport!"), împrăştierea de zvonuri false.

Trecerea la gimnaziu se asociază cu forme din ce în ce mai complicate. La cele menţionate mai sus se adaugă: intimidarea, umilirea, distrugerea bunurilor personale (îi scuipă foile caietului sau îi rupe obiectele), deposedarea de bunuri (îi ia cu forţa banii, mâncarea, hainele).
Foto: Gulliver Getty Images De ce unii copii aleg să se comporte aşa?
Comportamentul de bullying este o cale prin care unii copii au învăţat să primească atenţie, chiar dacă într-un mod negativ. Alţi copii se manifestă astfel pentru că aşa au învăţat să se simtă puternici (când ceilalţi se tem de ei). Pentru alţi copii, comportamentul de bullying reprezintă o cale uşoară de a fi percepuţi de ceilalţi ca fiind „cool". Nevoia de integrare este atât de mare, încât copiii pot să se comporte astfel pentru a fi acceptaţi de copiii cu o popularitate mai mare. Există şi situaţii când copiii imită modelele învăţate - ei acţionează în acelaşi mod în care au fost trataţi şi ei în contextele lor de viaţă. Şi mai există şi categoria copiilor care interpretează greşit diferenţele culturale şi etnice.

Cum le va fi afectată viaţa celor care manifestă frecvent comportamente de bullying. Bullyingul este un factor de risc pentru abandonul şcolar şi delincvenţă juvenilă. Elevii care agresează sunt de 5 - 6 ori mai predispuşi să se implice în acţiuni antisociale la vârsta adultă. (Olweus, 1991)

Ce impact are bullying-ul asupra vieţii copilului care primeşte un astfel de tratament. Cel mai adesea, un copil care a fost sever agresat ajunge să întrerupă şcoala din teama că ar putea să fie agresat din nou. Chiar şi în cazul celor mai uşoare forme, expunerea repetată la o experienţă de agresare îi predispune pe copii la dezvoltarea a numeroase probleme de sănătate mentală: depresie, anxietate, tulburări de comportament alimentar, etc. (Limber şi Nation, 1998).
Ce putem face?
Un copil care este victimă a bullying-ului are nevoie de sprijinul adulţilor din jurul lui. Cu ajutorul dvs., copiii învaţă cum să facă faţă comportamentelor de tachinare, poreclire sau a altor forme mult mai grave. Fiecare copil are nevoie să primească mesajul că aceste tipuri de comportamente sunt inacceptabile. Deoarece bullying-ul apare de obicei în comunităţile de copii, acest mesaj trebuie să fie promovat şi întărit atât la şcoală, cât şi acasă. Pentru că bullying-ul afectează pe toţi elevii din grup, nu se reduce doar la copilul care agresează şi la victimă, este important să îi învăţăm pe copii ce să facă dacă sunt martorii unui asemenea eveniment. Martorii bullying-ului, care sunt de obicei ceilalţi copii, de multe ori se simt în secret uşuraţi că nu sunt ei ţinta bullying-ului şi tind să evite agresorul, nefiind dispuşi să intervină în apărarea copilului agresat. Bullying-ul creează o atmosferă pervazivă şi nedefinită de intimidare, frică şi tăcere printre copii.

Paşi în gestionarea comportamentului de tachinare. Tachinarea nu poate fi întotdeauna prevenită, iar noi nu putem controla ceea ce spun sau fac ceilalţi. Ce putem face într-o astfel de situaţie este să îl învăţăm pe copil cum să îşi controleze propriile reacţii. Aceasta, deoarece multor copii le lipsesc abilităţile sociale necesare pentru a face faţă glumelor, etichetărilor şi farselor colegilor lor. În momentul în care ei plâng sau se înfurie, nu fac decât să îşi încurajeze colegii în a continua.
Învăţaţi copilul prin joc de rol ce să îşi spună în situaţia respectivă sau să o privească diferit.
Copilul poate să îşi spună: „chiar dacă nu îmi place cum mă porecleşte pot să fac faţă acestei situaţii "; poate să îşi pună o întrebare care să verifice valoarea de adevăr a celor spuse pe seama sa: „este adevărat ce spune ... despre mine?" (de cele mai multe ori se dovedeşte că nu); poate să se gândească la calităţile sale care contravin remarcilor negative făcute la adresa sa.

Învăţaţi copilul prin joc de rol să se comporte diferit:

Ignorarea copilului care tachinează - să se comporte ca şi cum celălalt este invizibil şi să acţioneze ca şi cum nimic nu s-a întâmplat. (Manifestarea furiei sau izbucnirea în plâns adesea accelerează comportamentele de tachinare). Ignorarea NU este o metodă bună în situaţii în care cineva tachinează de foarte mult timp şi foloseşte comportamente de bullying cu scopul de a-l intimida). Dacă este posibil, este recomandat să plece din situaţie.

Transmiterea de mesaje la persoana I - acest tip de mesaj asertiv este o metodă bună de exprimare a propriilor emoţii: „Sunt trist/nu-mi place când faci glume pe seama ochelarilor mei, aş prefera să încetezi". Exersarea acestei tehnici presupune stabilirea contactul vizual şi folosirea unei ton ferm. Această tehnică funcţionează când este folosită într-un cadru controlat, în care există un adult, există nişte reguli, etc. (cum ar fi în clasă, la şcoală). Folosirea ei în recreaţie sau în curtea şcolii poate să ducă la agravarea situaţiei (copilul care tachinează face şi mai rău deoarece a observat că ceea ce face el, produce o emoţie sau a obţinut ceea ce şi-a dorit).

Răspunsul paradoxal. Această tehnică învaţă copilul cum să-şi schimbe modul în care vede sau înţelege cuvintele pe care celălalt le spune la adresa sa. Astfel, el poate să schimbe cuvintele de tachinare în complimente. De exemplu, un copil face glume pe seama sa că poartă ochelari şi spune „aragaz cu 4 ochi". În această situaţie, poate să răspundă politicos: „Mulţumesc că ai remarcat că am ochelari!" (copilul care a făcut remarca nepotrivită este de regulă confuz când nu primeşte reacţia obişnuită de furie sau de frustrare). Un alt tip de răspuns paradoxal este exprimarea acordului faţă de aspectele la care se referă cel ce tachinează. De exemplu, răspunsul adecvat la adresa unui copil care tachinează şi spune „Ai aşa de mulţi pistrui!" ar putea fi „Este adevărat, am o mulţime de pistrui!". Acordul cu aspectele semnalate elimină dorinţa de a ţine ascuns pistruii, lasă agresorul fără replică deoarece conflictul este blocat.

Răspunsul cu un compliment este un alt tip de reacţie care descurajează tachinarea. De exemplu, dacă cineva râde de modul în care copilul aleargă, acesta ar putea răspunde cu un compliment „Tu eşti un bun alergător!". Umorul este un alt tip eficient de reacţie deoarece este total diferit de răspunsul aşteptat şi subliniază faptul că nu există un punct vulnerabil care să fi fost atins. În plus, râsul poate să schimbe o situaţie cu potenţial de rănire, într-una comică.

Pentru situaţiile în care comportamentul de bullying se menţine şi nimic nu pare să funcţioneze, copiii au nevoie să solicite ajutorul unui adult: Primul pas în reducerea comportamentelor de bullying este să le recunoaştem şi să facem ceva pentru stoparea lor (ex. să semnaleze prietenilor, cadrelor didactice, părinţilor atunci când nu ştiu sau nu reuşesc să facă faţă singuri).
În concluzie: Ce trebuie să facă un copil care este agresat?

Să ignore comportamentul de agresare (doar în faza iniţială!).

Să se distanţeze de situaţia şi locul respectiv.

Să reacţioneze într-o manieră fermă (învăţarea abilităţilor asertive).

Să se asigure de protecţie (solicitarea ajutorului).

Ce este important să evite un copil care este agresat: să se înfurie/să plângă; să se comporte agresiv (să lovească, să înjure etc.), să aducă alţi copii sau o gaşcă cu ajutorul căreia să îşi facă dreptate, să răspundă cu tachinare.
Important de reţinut!
Toţi adulţii, cadre didactice şi părinţi, care au legătură cu şcoala trebuie să fie vigilenţi în a identifica acest fenomen şi a interveni. O dată identificat fenomenul este necesar ca adulţii să respecte cele 3 principii de intervenţie:

1. SĂ ACŢIONEZE IMEDIAT

2. SĂ-I OFERE CREDIT COPILUL AGRESAT

3. SĂ IA MĂSURI PENTRU A DIMINUA PUTEREA CELUI CARE AGRESEAZĂ.
Bibliografie:
1. Juvonen, J. & Graham, S. (Eds.) (2001). Peer harassment in school. New York: Guilford Publications.2.

2. Olweus, D. (2001). Olweus' core program against bullying and antisocial behavior: A teacher handbook. HEMIL-senteret, Universitetet i Bergen, N-5015 Bergen, Norway.

3. Olweus, D. (2002) A profile of bullying at school. Educational Leadership, Vol.60, pp. 12-17.
Urmăriți Republica pe Google News Urmăriți Republica pe Threads Urmăriți Republica pe canalul de WhatsApp

# data[].attributes.attachment_link.title
Bullying. Cum să învățăm un copil să facă față umilirii, hărțuirii și intimidării

# data[].attributes.attachment_link.description
Bullying la școală. Experienţele în care un copil este pus să facă anumite lucruri umilitoare, este hărţuit, etichetat, ameninţat, deposedat de anumite bunuri îşi pun amprenta asupra modului în care el se va percepe pe sine şi pe cei din jurul său

# data[].attributes.attachment_link.title
PREVENIREA bullyingului şi a cyberbullyingului în unităţile de învăţământ preuniversitar | Normă metodologică

# data[].attributes.attachment_link.description
PREVENIREA bullyingului şi a cyberbullyingului în unităţile de învăţământ preuniversitar la normele metodologice Normele metodologice de aplicare a prevederilor art. 7 alin. (1^1 ), art. 56^1 şi ale pct. 6^1 din anexa la Legea educaţiei naţionale nr. 1/2011, privind violenţa psihologică - bullying, din 27.05.2020

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ce este bullying-ul? Care sunt tipurile de bullying? Cine sunt participanții la un act de bullying? Ce pot face copiii dacă sunt ținta unui act de bullying? Cum poate fi oprită o situație de bullying? - răspunsurile la aceste întrebări le găsiți reflectate în posterul "Bullying-ul în școală", elaborat de Terre des hommes Moldova în cadrul proiectului "O viață fără violența pentru copii din Moldova" implementat cu suportul UNICEF Moldova.

# data[].attributes.attachment_link.title
Bullying-ul în școală: resursă pentru copii [Image]

# data[].attributes.attachment_link.description
Ce este bullying-ul? Care sunt tipurile de bullying? Cine sunt participanții la un act de bullying? Ce pot face copiii dacă sunt ținta unui act de bullying? Cum poate fi oprită o situație de bullying?