# data[].attributes.body
Îmbrăcămintea romanilor se caracteriza înainte de toate prin simplitate: nu necesita nici croială aproape deloc şi nici cusătură; încât intervenţia croitorului de profesie era minimă. Veşmântul oficial al romanilor (dar care era interzis ţăranilor, muncitorilor simpli şi sclavilor) era toga: o bucată de stofă groasă de lână albă, tăiată în formă de elipsă sau de semicerc cu un diametru care putea ajunge până la şase metri.

# data[].attributes.body
Femeile purtau, direct pe piele, o cămaşă de in (iar în jurul bustului o fâşie de pânză, drept sutien). În timpurile vechi îmbrăcau toga şi ele, la fel ca bărbaţii; dar încă din secolele Republicii toga era rezervată numai femeilor de moravuri uşoare. În locul ei, peste cămaşă purtau o tunică lungă până la pământ (stola), cu mâneci scurte sau fără mâneci, încinsă cu un cordon. Peste stola, un fel de şal de lână colorată (palla) acoperea şi înfăşura umerii; un capăt al pallei se înfăşura pe un braţ, iar celălalt capăt cădea până la pământ, iar cu un fald al pallei femeia îşi acoperea capul (căci o femeie romană nu ieşea niciodată în oraş cu capul neacoperit). Aranjarea pallei pentru a forma un drapaj frumos şi elegant era o operaţie tot atât de complicată ca cea pe care o cerea toga bărbaţilor. În epoca Imperiului femeile au adoptat o îmbrăcăminte de mare varietate.

# data[].attributes.body
În casă, atât bărbaţii cât şi femeile (ale căror tipuri de încălţăminte nu se deosebeau de cele ale bărbaţilor) îşi puneau papuci de stofă, în diferite culori. Ţăranii şi soldaţii purtau saboţi.

# data[].attributes.body
Gama bijuteriilor romanelor bogate era de o infinită varietate. Inele pe toate degetele, agrafe, colane, brăţări – pe braţe, la încheietura mâinii şi la glezne; şi apoi diademe de aur, eventual cu pietre preţioase, şi – bijuteria cea mai scumpă – cerceii, pandantivi, câteva perechi deodată, spre a atrage atenţia prin clinchetul lor.

# data[].attributes.body
Femeile măritate şi respectabile purtau “palla” deasupra capului pentru a-şi exprima modestia. Multe femei nobile şi chiar şi bărbaţii patricieni purtau peruci blonde din Germania sau peruci negre din India. Îşi colorau parul cu diverse vopsele din pulberi, geluri, şofran, cenuşă, grăsimi animale şi înălbitori pentru a rezultă părul roşcat sau blond. Cum nu exista şampon sau alte produse igienice de azi, romanii se spălau pe cap cu lapte sau bălegar de capră pentru prevenirea păduchilor. Amestecuri din urină de taur, cenuşa organelor genitale de măgar, cenuşa coarnelor de cerb amestecate cu vin erau utilizate pentru a preveni pierderea părului.