# data[].attributes.body
1. - Trooppista sademetsää esiintyy päiväntasaajan läheisyydessä tropiikissa ja korkeintaan 3000 metrin korkeudella merenpinnasta.
-Suurimpia alueita ovat Amazonin, Kongon ja Kaakkois-Aasian sademetsät.

2. -Alue on pasaatituulten kohtaamisvyöhykkeellä, jossa konvergenssin seurauksena sinne saapuu lämmintä ja kosteaa ilmaa.
- Tämä luo pysyvän matalapaineen vyöhykkeen, jossa sataa yli 200 päivää ja vähintään 1 500 mm ja 200 päivänä vuodessa.
- Kaikkien kuukausien keskilämpötila yli 18 C.

3. - Sademetsien tyypillinen maaperä köyhää ja vanhaa  latosolia. Tämä johtuu mm. siitä, että maan ravinnekerros on vain 10cm paksu ja ravinteet ovat huuhtoutuneet sadeveden mukana pois. Myös kasvit ottavat ravinteet heti käyttöönsä, kun runsaat bakteerit, sienet ja termiitit ovat hajottaneet humuksen.
- Rauta- ja alumiinioksidit värjäävät maaperän punaiseksi.

4. - Sademetsissä puut muodostavat kolme eri kerrosta, joista ylimmän muodostaa n. 40 m korkeat puut.
- Keskimmäinen kerros on 15-30 m korkeudessa ja erittäin tiheä, joten sinne pääsee vain vähän valoa. Tässä elää eniten sademetsän eläimiä ja puiden latvusta peittää liaanit ja epifyytit.
- Kolmas on harvempi ja siellä on pieniä kapealatvaisia puita. - Kenttäkerroksessa esim. saniaisia ja lahjottajasieniä.

5. - Ihmiset ovat toiminnallaan tuhonneet arviolta yli puolet alkuperäisistä sademetsistä mm. puuteollisuuden hakkuun myötä ja viljelys- ja karjankasvatuksen kaskeamisen takia.

# data[].attributes.body
1.
Savannia esiintyy tropiikissa aavikoiden ja sademetsien välissä, etenkin Afrikassa ja Etelä-Amerikassa.

2.
Savanneille ominaista on kausiluontainen vedensaatavuus, ja suurin osa sateista rajoittuu yhteen vuodenaikaan tyypillisimmin kesään. Eniten savannia esiintyy alueilla, joissa on lämmin/kuuma ilmasto yleisinten eteläisellä pallonpuoliskolla.

3.
Savannien maannokset vaihtelevat. Kosteilla savanneilla tyypillisin maannos on latosoli. Latosoli sisältää vain vähän ravinteita voimakkaan huuhtoutumisen seurauksena, joka on yleistä sadekauden aikaan savanneilla. Latosoli on ohut multakerros, joka on muodostunut maahan pudonneista lehdistä ja puunrungoista. Kasvien lehtien tiputtelu on tyypillistä savanneilla kuivan kauden aikana, kun puut kuihtuvat.

4.
Savannin kasvillisuus on kuivalle kaudelle sopivaa. Tyypillisellä savannilla nähdään ruohomaasto, heinäkasveja ja harvakseltaan kasvavia leveälatvaisia "sateenvarjopuita" mm. akaasioita. Savanneja on kuitenkin eri tyyppejä esim metsäsavanneilla puita on melko paljon.

5.
Savannialueita on luotu polttamalla metsää esim. Australiassa ja Pohjois-Amerikassa. Savanneja käytetään myös maatalouseläinten laiduntamiseen helpon maaston ja ruohopohjan takia. Ihmiset kaatavat puita savanneilta suuremman laidunmaan saamiseksi ja vievät savanneille eksoottisia vieraskasveja, joista suurin osa vakavia ympäristön rikkaruohoja kuten mm. acacia nilotica.

# data[].attributes.body
1. Monsuunimetsiä esiintyy Aasiassa Intian, Myanmarin ja Thaimaan alueilla.

2. Kasvillisuusalue sijoittuu tropiikkiin eli lämpötila pysyy suhteellisen korkealla ympäri vuoden. Kesällä sataa paljon, mutta talvisin alueella vallitsee kuivakausi.

3. Tyypillinen maannos alueella on latosoli. Tämä johtuu alueen korkeasta lämpötilasta ja sateiden määrästä.

4. Kasvillisuus on sademetsiä harvempaa ja matalampaa. Puusto koostuu lehti puista, joista suurin osa pudottaa lehtensä pois kuivaksi kaudeksi. Tyypillisiä kasveja ovat esimerkiksi liaanit ja banianpuut.

5. Kasvillisuus alueella tapahtuu ihmisen toimesta esimerkiksi viljelyä (riisi) ja asutus on varsinkin rannikoilla hyvinkin tiheää.

# data[].attributes.body
1.
Vuoristokasvillisuutta esiintyy kaikkialla, missä on vuoristoa (korkeus merenpinnasta yli 1000 m). Esim. Andit, Alpit ja Himalaja.
2.
Ilmasto muuttuu sitä mukaan, kun mennään vuoristossa korkeammalle, sillä ylöspäin mentäessä ilma viilenee keskimäärin 6,5 astetta/km. Esim. Päiväntasaajalla merenpinnan tasossa ilmasto on trooppinen sademetsäilmasto, mutta korkeimmilla huipuilla voi olla jäätikköilmasto.
3.
Maannos riippuu alueesta ja sen korkeudesta merenpinnan Korkeilla korkeuksilla maannos muistuttaa tundrien maannosta.
4.
Kasvillisuus muuttuu korkeammalle mennessä. Matalimmalla on usein kasvillisuusvyöhykkelle tyypillistä kasvustoa, esim. Päiväntasaajalla on merenpinnan tasossa sademetsää. Ylöspäin mentäessä puusto muuttuu ensin lehtimetsiksi, sitten havumetsiksi ja lopulta tundraksi ja jäätiköksi.
5.
Vuoristot ovat suurilta osin asumattomia, mutta joillain alueilla, kuten Andeilla ja Alpeilla ihmisiä asuu suhteellisen paljon vuorien laaksoissa ja vuorten välisillä ylätasangoilla. Maanviljely on kuitenkin vuoristoissa haastavaa jyrkkien rinteiden ja viileän ilmaston takia.

# data[].attributes.body
1.
Tundraa tavataan pohjoisella pallonpuoliskolla, missä on ikiroutaa esim. Aasian, Pohjois-Amerikan ja Euroopan pohjoisosissa.

2.
Tundrilla vallitsee kylmä ilmasto. Kesää ei ole lainkaan ja lämpötila pysyttelee +10 asteen alapuolella. Talvella lämpötila laskee keskimäärin (-22)-(-34) asteeseen. Sademäärät tundrilla ovat pieniä n. 160-250 mm vuodessa, mikä on verrattavissa aavikkojen sademäärään. Maata peittää lumi n. 9kk vuodesta. Tundralla on yleensä kesäyön aurinko ja talvella kaamos.

3.
Tundran maannos on tundramaannos, joka sisältää niukasti ravinteita. Se johtuu pääosin vähäisistä sademääristä ja ympäri vuoden kestävästä kylmyydestä.

4. Tundran kasvillisuus on pitkälti kuivaa/kosteaa niittyä tai nummimaista, mutta paikoittain suota. Tundralle ominaista kasvillisuutta on ainavihannat kukkakasvit, varvut, heinäkasvit, sienet sammalet, jäkälät, levät ja kitukasvuiset puut/pensaat.

5. Tundra-alueilla ihmisen toiminta on hyvin vähäistä ja alueiden alkuperäiskansat edelleen metsästävät, kalastavat ja hoitavat poroja elantoansa varten.

# data[].attributes.body
1.
- Aavikoita yhteensä viidellä mantereella
- Esimerkiksi Sahara, Atacama ja Namib
2.
- Esiintyy usein hepoasteilla ja kylmien merivirtojen läheltä
- Aavikoilla sataa harvoin ja satunnaisesti
- Alhainen ilmankosteus ja pilvettömyyttä
- Korkeat lämpötilat (varjossakin jopa 50 astetta)
- Yöllä lämpötila voi laskea lähelle nollaa
3.
- Aavikoilla aavikkomaannos: kuivaa ja niukkaravinteista.
- Alueilla niin kuivaa, että maaperän ravinnepitoisuus erittäin pieni
4.
- Puoliaavikoilla yleensä enemmän kasvillisuutta.
- Kasvillisuus koostuu pääosin mehikasveista
- Mehikasveja esimerkiksi kaktukset ja agaavet
- Aavikoilla esiintyy myös piikkipensaita ja pienlehtisiä heiniä
- Mehikasvit pystyvät varastoimaan vettä kuivien kausien varalle, sillä ne eivät haihduta juuri lainkaan
5.
- The great green wall
- Ilmastonmuutoksen takia aavikoituminen nopeutunut

# data[].attributes.body
1.       Nahkealehtistä kasvillisuutta esiintyy Välimeren ympärillä esim. Espanjassa ja Kreikassa. Lisäksi sitä esiintyy myös Kaliforniassa, Chilen keskiosissa, Afrikan eteläkärjessä ja Australian lounaisosissa.

2.       Esiintyy subtrooppisella lämpövyöhykkeellä. Alueilla vuodenaikojen välinen lämpötilavaihtelu on vähäistä. Lämpötila pysyttelee talvisinkin +10 asteen yläpuolella. Kesät ovat kuivia ja talvet sateisia.

3.       Tyypillinen maannos on rapautuneen kalkkikiven vaikutuksesta muodostunutta punertavaa maannosta. Maannoksessa olevat rautayhdisteet värjäävät maan punertavaksi, mistä maannos on saanut nimen terra rossa. Se on italiaa ja tarkoittaa punaista maata.

4.       Kasveilla on tyypillisesti pienet ja vahapintaiset lehdet, jotta niistä haihtuu mahdollisimman vähän kosteutta kuivan kesän aikana. Joillain kasveilla on myös karvaiset lehdet tai karvainen varsi, jotta ne voivat estää veden haihtumista ja kerätä mahdollisimman paljon kosteutta.

Esimerkiksi oliivipuu ja korkkitammi ovat alueella tyypillisesti esiintyviä puulajeja.

5.       Alueen maaperän humuskerros on historiassa tehdyistä hakkuista ja laiduntamisesta johtuneen eroosion takia hyvin ohut.

# data[].attributes.body
1.
Arot sijaitsevat mantereiden sisäosissa, lauhkealla lämpövyöhykkeellä. Suurimpia aroja ovat esimerkiksi Pohjois-Amerikan preeria sekä Unkarin pusta.

2.
Arot sijaitsevat lämpövyöhykkeistä lauhkealla vyöhykkeellä ja niillä vallitsee mannerilmasto. Kesällä on lämpimämpää kun taas talvella lämpötilat tippuvat huomattavasti alemmas, usein pakkasasteille. Sademäärät ovat korkeimmillaan keväisin ja kesäisin, ja sademäärä on noin 250 - 500mm.

3.
Aroille tyypillinen maannos on mustamulta. Se johtuu lämpimästä mannerilmastosta ja tehokkaista hajottajaeliöistä. Mustamulta on myös todella hyvää viljelymaata.

4.
Arojen kasvillisuus koostuu eniten heinistä. Aroilla kasvaa myös runsaasti sipulikasveja. Aroilla ei kasva kuitenkaan puita, sillä sademäärät eivät riitä. Arot puhkeavat kukkaan lyhyen kevään aikana kun sateita on eniten, jolloin esim. sipulikasvit puhkeavat.

5.
Aroalueet ovat ihmisen toimesta suuresti viljeltyjä. Arojen mustamulta maannos antaa hyvän mahdollisuuden viljellä. Kuivempia alueita käytetään usein karjan laitumina.

# data[].attributes.body
1.
Lauhkean vyöhykkeen lehtimetsiä esiintyy eniten Pohjois-Amerikassa (itä), Euroopassa, sekä Itä-Aasiassa.

2.
Lauhkean vyöhykkeen lehtimetsät sijaitsevat lauhkealla vyöhykkeellä. Sademäärät jakautuvat suhteellisen tasaisesti ympäri vuoden, mutta talvella sataa hieman vähemmän kuin kesällä. Alueilla on selkeästi neljä eri vuodenaikaa.

3.

Lauhkean vyöhykkeen lehtimetsissä maannos on ruskomaannosta. Ruskomaannos on runsasravinteista ja sen pintaosassa on maahan pudonneista lehdistä syntynyt paksu humuskerros.

4.
Alueiden kasvillisuus koostuu suurin osin lehtipuista, sekä vehreästä, aluskasvillisuudesta. Tyypillisiä lajeja lehtimetsissä ovat esimerkiksi tammet, koivut sekä pyökit. Myöskin saniaiset viihtyvät lehtimetsissä.

5.
Lehtimetsien alueilla asutaan tiheästi. Pohjois-Amerikassa sekä Keski-Euroopassa metsät ovat suurimmin osin hakattu alas.

# data[].attributes.body
1. Havumetsäalueita sijaitsee pohjoisella pallonpuoliskolla. Esimerkiksi Suomen, Ruotsin ja Norjan kasvillisuusalue koostuu pääosin havumetsästä.

2. Kasvillisuusalue kuuluu ilmastoltaan lauhkeaan vyöhykkeeseen. Kesällä lämpötila nousee noin 20 celsiusasteeseen ja talvella voi laskea jopa –20 celsiusasteeseen. Sateet keskittyvät kesä- ja syyskuukausille.

3. Taigoilla esiintyy podsolimaannosta, joka on hapanta ja soveltuu huonosti viljelyyn. Podsolimaannoksessa vesi ei kulje maaperässä takaisin ylöspäin niin kuin mustamullassa. Vajoavan veden mukana kulkee suoloja kivennäismaasta rikastumiskerrokseen.

4. Koko maanpinta on yleensä kasvillisuuden peitossa. Tyypillisiä puulajeja taigoilla ovat esimerkiksi kuuset, männyt ja lehtikuuset. Tyypillisiä kasveja taas ovat esimerkiksi erilaiset varvut ja sammalet. Kuivimmilla paikoilla saattaa kanssa esiintyä jäkälää. Taigoilla esiintyvän ilmaston takia kasvillisuus on hyvin sopeutunut kylmään ja pitkään talveen.

5. Havumetsäalueilla on paljon metsäteollisuutta, joka yksinkertaistaa metsien ekosysteemiä (teollisuusmetsässä kasvaa pääosin vain yhtä lajia). Kasvillisuusalueella asutus keskittyy pääosin tietyille aluille, jonka takia maa on muutoin harvemmin asutettua.