# data[].attributes.headline
Birthe: Glukosemåling subkutan vs kapilær under indlæggelse

# data[].attributes.subject
Birthe: Glukosemåling subkutan vs kapilær under indlæggelse

# data[].attributes.body
Kort fortalt:

20-25% af indlagte patienter har diabetes.

DM2 tabletbehandling pauseres ved akut sygdom (infektion, feber, nyrepåvirkning). Medfører 5*BS og insulinbehandling under indlæggelse. (kl 3/8/12/17/22: nat/før hovedmåltider/inden natten)

Sensor (CGM) får øget udbredning og kommer med under indlæggelser. Er måling ligeså valid som kapilær BS med POC-udstyr? Hvordan sikres dokumentation i SP?

Integration af pt i behandling, samt fastholdelse af empowerment.

Undersøgelsesspørgsmål: Hvilke muligheder og udfordringer for sygeplejen giver anvendelse af hhv subkutan glukose måling (CGM/FGM) og kapilær blodglukose måling (POC/priktest) på ældre patienter under indlæggelse?

# data[].attributes.body
Problemstilling:

Omkring 380.000 danskere har diabetes - langt de fleste med T2D.

38% af alle med T2D har hjerte-kar-sygdomme.

Type 2-diabetes er årsag til 3-5 pct. af kontakter og indlæggelser i den primære og sekundære sektor, 1,4 pct. af alle sygedage blandt erhvervsaktive personer i alderen 16-64 år, 5,6 pct. af nytilkendte førtidspensioner og 4,3 pct. af alle dødsfald.

Diabetes kan forårsage forkalkning af blodkarrene, hvilket kan udvikle sig til en række forskellige hjerte-kar-sygdomme som aterosklerose, hjerteinsufficiens, rytmeforstyrrelser, STEMI, n-STEMI.

Udkast til undersøgelsesspørgsmål:

T2D i sammenhæng med akut hjertesygdom

Påvirker akut hjertesygdom diabetikeres behandling af deres diabetes? Bliver det sværere for dem at varetage deres diabetes når de indlægges fx med aks?

Kan akut opstået hjertesygdom inducere diabetes distress hos T2D?

# data[].attributes.body
Problemstilling:

Mange patienter har svært ved at indtage deres inhalationsmedicin korrekt.(“Patienter med KOL har lav adhærenstil inhalationsmedicin,” 2025) og flere sundhedsfaglige er ikke stand til at korrigere og hjælpe patienterne med at indtage deres medicin korrekt. Dette ofte grundet manglende viden.

Problemet er at 50% af de med KOL-præparater ikke kan tage det korrekt. Mange er dårligt stillet til at kunne leve et bedre liv med deres sygdom, Quality of Life. Hvordan kan man ændre dette?

Udkast til undersøgelsesspørgsmål:

Hvilke interventioner kan sygeplejersken anvende for at fremme inhalationsteknikker hos patienter med KOL?

# data[].attributes.headline
Sissel: Telemedicin til ældre med T2D i eget hjem

# data[].attributes.subject
Sissel: Telemedicin til ældre med T2D i eget hjem

# data[].attributes.body
I Danmark lever minimum 335.500 med T2D, hvor omkring en halv million danskere formodes at være i forstadie hertil (Diabetes i Danmark | Viden og forskning | Diabetesforeningen).

T2D er en stor økonomisk byrde, og koster ifølge Sundhedsstyrelsen hvert år samfundet ca. 8 milliarder kroner. Heraf udgør 4,4 milliarder de direkte sundhedsomkostninger, som består af indlæggelser og kontakt med sundhedsvæsenet.

En klinisk guideline fra American Diabetes Association belyser, at ældre med diabetes er ekstra udsatte overfor skrøbelighed og dermed i større risiko for at udvikle kognitiv svækkelse, funktionstab, multimorbiditet og polyfarmaci. Disse faktorer kan begrænse deres egenomsorg og dermed svække deres livskvalitet og evne til at håndtere og regulere deres blodsukker samt diabetes.

Udkast til problemstilling:
Ud fra erfaringsbaseret viden, har jeg i hjemmeplejen oplevet, at mange ældre har udfordringer med at håndtere sin T2D på baggrund af begrænset egenomsorg og mangel på sygdomsviden. Jeg vil undersøge, hvilken effekt eller betydning telemedicin har på ældres HbA1c og evt. hvordan det påvirker deres sygdomsmestring?

Udkast til undersøgelsesspørgsmål:
Hvilken effekt/betydning har evidensbaserede  sundhedsteknologiske sygeplejeinterventioner i form af telemedicin på HbA1c hos ældre borgere med type 2 diabetes?

# data[].attributes.body
Problemstilling:

KOL er den enkeltsygdom, der koster flest liv i Danmark og var årsag til 3.835 dødsfald i 2023 – det højeste antal nogensinde målt - 10 danskere hver dag mister livet til sygdommen.

16 pct. af patienterne, der indlægges akut med KOL, dør inden for 30 dage.

KOL er en livstruende sygdom. I anbefalinger nationalt og internationalt er der konsensus om, at palliation skal tilbydes alle patienter, som lider af livstruende sygdom uanset diagnose, samt deres pårørende. Palliativ indsats til patienter med non-malign livstruende sygdom (dvs. andre livstruende sygdomme end kræft) og deres pårørende, er dog først i de senere år blevet et fokusområde i Danmark, så i praksis er indsatsen fortsat i høj grad rettet mod kræftpatienter.

Undersøgelsesspørgsmål:

Hvilke evidensbaseret sygeplejeinterventioner kan sygeplejersken anvende til at opspore individuelle palliative behov hos personer med KOL?

“Hvilke redskaber kan man som sygeplejerske bruge til at identificere tidlige palliative behov hos patienten med KOL?”

# data[].attributes.body
Ernæringstatus i forbindelse med KOL.

For at holde sig fysisk aktiv er det vigtigt at KOL patienter ikke tager på i vægt, da overvægt kan vanskeliggøre fysisk aktivitet og i øvrigt også hæmme lungernes funktion.

Oftest er det imidlertid undervægt og underernæring, der er problemet ved KOL

Statistik viser, at 30-60 procent af de patienter, der er indlagt med KOL lider af underernæring.

Underernæring kan kan føre til utilsigtet vægttab, tab af muskelmasse og nedsat muskel styrke, herunder respirationsmuskulaturen, hvilket kan forværre den respiratoriske funktion.

Samlet set kan dette øge risikoen for exacerbationer og indlæggelser samt have en negativ indfyldelse på patientens funktionsniveau og livskvalitet.

Studier viser at tidlig rehabilitering efter indlæggelse er det der forebygger genindlæggelser og død.

Forudsætning for god rehabilitering er en god ernæringstilstand derfor er fokus på KOL Patienters ernæringstilstand relevant.

udkast til undersøgelses spørgsmål:

1.Hvilke evidensbaserede ernæringsrelaterede sygeplejeinterventioner har effekt på ernæringsstatus hos ældre patienter med KOL( i et rehabiliteringsforløb)

2. Hvilke evidensbaserede sygeplejeinterventioner kan forebygge underernæring hos KOL patienter

# data[].attributes.headline
Melina, Rebecca og Melanie: Sygeplejefaglige ernæringsinterventioner til reduktion af forebyggelige genindlæggelser hos ældre

# data[].attributes.subject
Melina, Rebecca og Melanie: Sygeplejefaglige ernæringsinterventioner til reduktion af forebyggelige genindlæggelser hos ældre

# data[].attributes.body
Den demografiske udvikling viser en markant stigning i antallet af ældre, hvilket medfører en øget ældrebyrde og større pres på sundhedsvæsenets ressourcer.

Biologisk aldring indebærer nedsat fysiologisk reservekapacitet og øget skrøbelighed, hvilket øger risikoen for sygdom, funktionstab og genindlæggelser.

En betydelig andel af ældres indlæggelser vurderes at være forebyggelige og medfører store samfundsøkonomiske omkostninger. Samtidig er utilstrækkelig ernæring udbredt blandt ældre og er forbundet med øget risiko for genindlæggelse.

Dette gør ernæring til et centralt sygeplejefagligt indsatsområde i forebyggelsen af genindlæggelser hos skrøbelige ældre.

Undersøgelsesspørgsmål:

Hvilke evidensbaserede sygeplejefaglige interventioner inden for ernæring kan anvendes til at reducere forebyggelige genindlæggelser hos skrøbelige ældre?

# data[].attributes.body
Problemstilling:

Antallet af personer med diagnosen diabetes er blevet fordoblet de sidste 20 år.

Prævalensen af T2D er langt højere blandt ikke-vestlige etniske minoriteter end i majoritetsbefolkningen i vestlige lande. I Danmark er diabetesprævalensen blandt indvandrere fra Tyrkiet, Pakistan, Irak og m.m. på 12-17% mod 2% blandt etniske danskere.

For at forebygge alvorlige komplikationer og forbedre livskvaliteten forventes der bl.a. gode sundhedskompetencer hos patienten/borgeren, effektiv patient/borger uddannelse fra sygeplejersken og et tæt samarbejde mellem patienten/borgeren og sundhedsvæsenet.

Ifølge en litteraturstudie udført af Steno Diabetes Center og Institut for Folkesundhedsvidenskab, oplever sundhedsprofessionelle at de mangler både pædagogiske kompetencer og tid i behandlingen af etniske minoritetspatienter med T2D. Sprogbarrieren er især problematiske, da der skal bruges længere tid på forklaringer og instruktioner. Ligeledes oplevede de sundhedsprofessionelle, at mange etniske minoritetspatienter har sparsom viden om kroppen, diabetes og kost og deltager derfor ikke aktivt i behandlingen. (Kilde: https://content.ugeskriftet.dk/sites/default/files/scientific_article_files/2015-10/V04140214.pdf)

Udkast til undersøgelsesspørgsmål:

Hvilke evidensbaseret interventioner kan sygeplejersken benytte for at forbedre HbA1c hos etniske minoritetspatienter/borgere med T2D?