# data[].attributes.body
Aleksandrs Grīns (īstajā vārdā Jēkabs) ir dzimis 1895. gadā. Virsleitnants Grīns brīvprātīgi iestājies latviešu kara spēkā organizēdams un vadīdams skolēnu rotu. Viņš ir daudz darījis priekš latviešu kareiviskās un nacionālas apziņas izkopšanas.

# data[].attributes.headline
Latviešu inteliģence nolemj dibināt strēlnieku vienības (1915. g.)

# data[].attributes.subject
Latviešu inteliģence nolemj dibināt strēlnieku vienības (1915. g.)

# data[].attributes.body
Krievijas militārās iestādes bija saņēmušas vairākus ierosinājumus dibināt latviešu nacionālās militārās vienības. Tomēr tie visi bija noraidīti. Turklāt visiem bija skaidrs, ka latviešu tautai potenciāli var būt milzu solis pretī savas neatkarīgas valsts izveidošanai, jo latvieši zināja, ka Krievijas karavīram nebūs tik liela motivācija cīnīties par tā brīža nākotnes Latvijas zemi kā pašam latvietim.

# data[].attributes.headline
Pavēle par strēlnieku bataljonu formēšana (1915. g.)

# data[].attributes.subject
Pavēle par strēlnieku bataljonu formēšana (1915. g.)

# data[].attributes.body
Šis notikums bija nozīmīgs latviešiem, jo tika dota principiāla piekrišana formēt latviešu vienības, solot latvisku komandas valodu, latviskus uzrakstus uz kaujas karogiem. Latviešu sabiedrībā ziņa par savu militāro vienību formēšanu radīja līdz tam neredzētu nacionālu pacēlumu, jo tas dēva iespēju un tā brīža lielo sapni, vēl nepiepildīto, nebūt Krievijas sastāvā, bet gan izveidot un cīnīties par neatkarīgu valsti kā brīvprātīgie.

# data[].attributes.headline
Uzsaukums "Pulcējieties zem latviešu karogiem!" (1915. g.)

# data[].attributes.subject
Uzsaukums "Pulcējieties zem latviešu karogiem!" (1915. g.)

# data[].attributes.body
Šis uzsaukums pilnībā atspoguļoja taktiku– paust pilnīgu lojalitāti un padevību cara režīmam, lai izklīdinātu jebkādas varas iestāžu bažas par latviešu apbruņošanu utt. Kā arī dēva latviešiem nacionālo pašapziņu, jo, kā jau iepriekš minēju, tas deva iespēju cīnīties par neatkarīgu valsti visiem kopā. Minētā taktika pilnībā izdevās.

# data[].attributes.body
Rūdolfs Bangerskis dzimis 1878. gadā bija viens no pirmajiem un vienlaikus arī sekmīgākajiem latviešu strēlnieku komandieriem.

# data[].attributes.headline
Latviešu strēlnieku bataljona formēšana, apmācības (1915. g.)

# data[].attributes.subject
Latviešu strēlnieku bataljona formēšana, apmācības (1915. g.)

# data[].attributes.body
Latviešu strēlnieku bataljonu formēšana bija liels izaicinājums organizācijas komitejai, kuras sastāvā vairums cilvēku bija bez militāras pieredzes, kas jāapmāca īsā laikā. Situāciju apgrūtināja visa veida materiālu deficīts. Latviešu strēlnieki vēl joprojām juta pagodinājumu cīnīties par savu valsti, lai gan vēl neizjuta īstu cīņas kauju.

# data[].attributes.headline
Latviešu strēlnieku zaudējumi (1915. g.)

# data[].attributes.subject
Latviešu strēlnieku zaudējumi (1915. g.)

# data[].attributes.body
Pirmās kaujas strēlnieki aizvadīja smagos apstākļos. Pavisam zaudēja ap 650 cilvēkus. Tie bija lieli zaudējumi, aptuveni ceturtā daļa no bataljonu kaujas sastāva tiem izejot uz fronti. Tādos apstākļos, manuprāt, strēlniekiem veidojās dažādi uzskati. Cits vēlas atgriezties mājās veselības, traumas utt. dēļ, bet lielākoties to saistīja brālības izjūta turpināt iesākto, jo visi zināja ko vēlas panākt un kādēļ.

# data[].attributes.headline
Nāves sala ķīmisko ieroču karš (1916. g.)

# data[].attributes.subject
Nāves sala ķīmisko ieroču karš (1916. g.)

# data[].attributes.body
Viena no baisākajām kauju vietām ir “Nāves sala”. Krievijas armijai atkāpjoties, latviešu strēlniekiem nezinot, izveidojās pozīcijas cīņai pret Vācijas armiju, kas izmantoja ķīmiskos ieročus. Strēlniekiem sāka rasties vēl lielāks naids pret vācu armiju, jo tika izmantoti sāpju pilni iznīcināšanas metodes. Vēl arī pret krievu armiju, jo viņi pierādīja, ka necīnās vienkopus par šo zemi, ļaujot latviešu strēlnieku bataljoniem sarukt skaitā.

# data[].attributes.body
Šī notikuma gaitā latviešu strēlniekiem izdevās pārraut vācu nocietinājumus un ieņemt plašu teritoriju, ko paveikt nebija spējusi neviena krievu vienība Rīgas frontē. Tā bija pirmā reize, kad visi latviešu strēlnieki cīnījās vienkopus plecu pie pleca. Vēlāk, par Latvijas neatkarību cīnījās aptuveni 10 000 Ziemassvētku kauju veterānu. Strēlniekiem veicinot nacionālo pašapziņu un jau sekmējuma sajūtu, lai gan jau skarbākos laika apstākļos un vidē - ziemā. Tādēļ noteikti bija arī strēlnieki, kuri jau bija gatavi doties mājās.

# data[].attributes.body
Revolūcijas uzvarai Krievijā bija tālejošas sekas. Tā padziļināja Krievijas sabrukumu, kas galu galā noveda pie lielinieku nākšanas pie varas. Sāka parādīties pagaidu valdības, kur avīzēs un runās sāka nepatiesas ziņas, piemēram, par rakstiem kā - "karš drīz beigsies un mēs visi varēsim doties mājās!" un vēl citām lietām. Paši strēlnieki sāka dalīties un sekot savu komandieru uzskatiem, ko tad viņi atbalstīs, kam vispār tic un kādi viņu tā brīža uzskati, vēlmes bija.

# data[].attributes.body
Jānis Kurelis, dzimis 1882. gadā bija Latvijas armijas ģenerālis, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris. Viens no Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem, Rīgas aizsargu pulka Kureļa grupas komandieris

# data[].attributes.body
Jukums Vācietis, dzimis 1873. gadā, bija latviešu strēlnieku komandieris pirmā pasaules kara laikā. Viņš ir labi apmācījis un vadījis pulkus.

# data[].attributes.body
Oskars Kalpaks, dzimis 1882. gadā, bija latviešu pulkvedis, Latvijas zemessardzes latviešu vienību pirmais komandieris.