# data[].attributes.attachment_link.title
Staccato-Legato; cup song. Movimento libero espressivo. (Orff Schulwerk)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сольфеджио в ДМШ

# data[].attributes.attachment_link.title
"ORFF- Schulwerk".Канон. Урок музицирования. 2 класс НСМШ

# data[].attributes.headline
   Prezentarea exemplelor de integrare în practică a instrumentelor Orff în activitățile muzical-didactice în cadrul lecției de educație muzicală

# data[].attributes.subject
   Prezentarea exemplelor de integrare în practică a instrumentelor Orff în activitățile muzical-didactice în cadrul lecției de educație muzicală

# data[].attributes.body
Orff-Schulwerk (atelierul-școlar Orff) se refere la sistemul său de educație muzicală, la metoda lui de educație muzicală , preponderent ludică și instrumentală.
Metoda combină jocul tematic, mișcarea ritmică, cu intonarea cîntecelor cu acompaniamentul instrumental acest fiind format dintrun set de două familii de instrumente adaptate la condițiile de manualitate ale copiilor de vîrsta preșcolară și școlară.
Instrumentarul Orff este format din două categorii de instrumente : percuție și suflători la care se adaugă și corpul uman ca un intrument natural.

Mijloacele didactice din instrumentarul Orff:
1. Instrumente naturale ale corpului- bătăi din palme, picioare, degete,
2. Instrumente confecționate de copii- pahare cu membrană, pahare cu apă.
3. Instrumente de percuție- talgere mici .gonguri, tobr, tamburină, timpan., xilofon.
4. Instrumente de suflat- corn ,trombon, clarinet,fluier cu cioc.
Metoda de învățare a muzicii prin intermediul instrumentelor de percuție, deși pare atractiv pentru copii de vîrsta preșcolară și școlară mică a fost criticată atît de compozitori, cît și de profesori. Metoda diminuează sensibilitatea elevilor spre muzica ,,pianissimo,, , care este necesară meditației și reechilibrării nervoase . Cea mai vehementă critică adusă metodei Orff a fost dată de conaționalul său Mauricio Kagel.
După opinia lui Kagel,  Schulwerk -,,soldați tamburi-majori ,, în muzică.
În întreaga lume , datorită tehnicii facile de manevrare și a timbrului plăcut , sunt frecvent utilizate metode care promovează o educație muzicală prin intermediul fluierului cu cioc numit în germană ,, Blockflote,, .

# data[].attributes.body
Grupul B
Un alt grup, format din Maurice Chevais și Zoltan Kodaly au considerat că educația muzicală trebuie să se realizeze vocal, prin cântec și scandare de texte.
Metoda Zoltan Kodaly este gândită a fi vocal-corală, dar discipolii și colaboratorii acestuia, în ultimii ani, au atașat procesului de educație muzicală o parte din instrumentele promovate de Orff.
Maurice Chevais nota în lucrările lui teoretice, că dacă ar trebuie să aleagă un instrument, acela ar fi chitara.

# data[].attributes.headline
 Viziunea metodicienilor „școlii active” din sec. XX cu privire la realizarea tipurilor de educație muzicală.

# data[].attributes.subject
 Viziunea metodicienilor „școlii active” din sec. XX cu privire la realizarea tipurilor de educație muzicală.

# data[].attributes.attachment_caption
M. Montessori         M. Martenot                  E.J. Dalcroze            E.Willems

# data[].attributes.body
Grupul   de mai sus consideră că cel mai eficient instrument, potrivit pentru muzica de factură armonică, cea care domina estetic scenele lumii dar și muzica practicată în case particulare, este pianul.
Educația instrumentală urmărește patru domenii diferite, dar complementare:

➢educarea auzului, prin reproducerea melodiilor auzite și memorate, fără a fi notate;

➢citire la prima vedere;

➢ memorarea pieselor, pentru a ajunge la interpretarea artistică;

➢improvizația, privită ca posibilitate de exprimare a stărilor sufletești.
Educația muzicală includea improvizare a acompaniamentelor ritmice, crearea de noi cântece la pian, ceea ce duce la cunoașterea intelectuală a fenomenelor sonore, a intervalelor şi acordurilor, practica auditivă a armoniei şi polifoniei.

# data[].attributes.body
Metodicienii școlilor active din sec.XX au manifestat opinii diferite cu privire la care ar fi cel mai potrivit instrument muzical  pentru educația mzicală. Inițierea muzicală instrumentală avea menirea să sprijine intonația elevului pentru o redare cît mai precisă a înălțimii sunetelor unei melodii. Pe de altă parte un instrument muzical ar spori curiozitatea copilului în realizarea anumitor sarcini muzicale și i-ar aduce mai multă satisfacție și plăcere să studieze muzica.

În acest sens părerile au fost împărțite în : sistem de educație  vocală și  sistem de educație vocală instrumentală.

Pentru cei care susțineau educația vocală , această cale era cea mai simplă și la îndemână ca instrument  muzical natural care până prin secolele XIV-XV  a domimat muzica de cult, religioasă.

Sistemul vocal-instrumental a fost integrat în urmă căutării unei soluții simple de solfegiere pentru copiii cu deficiențe de intonare care erau obligați să formeze un repertoriu de cântece religioase pentru rugăciunile zilnice. În continuare vom descoperi părerile a mai multor metodicieni, care s-au format pe grupuri pentru a- și expune punctul de vedere.