# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Акутаґава Рюноске

яп. 芥川龍之介

Ім'я при народженні

Сінбара Рюноске

Псевдо

Акутаґава Рюносуке
Суміе Досюдзін
Ґакі

Народився

, 1 березня 1892 Токіо, Японія [4][1] [1][2][...]

Помер

, 24 липня 1927 Токіо, Японія передозування ліків [1] [4][1][...] (35 років)

·

Країна

Японія

Діяльність

письменник, прозаїк-романіст, сценарист, журналіст, літературний критик, поет

Alma mater

Токійський університет

Мова творів

японська

Роки активності

з 1914

Жанр

повість, новела

Magnum opus

, Расьомон , , , Q11546816? і Павутинка

Конфесія

буддизм

Родичі

, , , , , і

У шлюбі з

Діти

і

Акутаґава Рюноске у Вікісховищі

Висловлювання у Вікіцитатах

Роботи у Вікіджерелах

Акутаґава Рюноске народився 1 березня 1892 року в Токіо. Його початковим прізвищем було Сінбара. Батько майбутнього письменника торгував молоком, мав власні пасовища на околиці Токіо. Мати належала до родини Акутаґава, в якій згодом виховувався знаменитий письменник: звідси і прізвище. Рюноске з'явився на світ, коли батькові було сорок два роки, а матері - тридцять три. За давнім японським звичаєм, якщо дитина народилася, коли батькам було за тридцять років, то це вважалось поганою прикметою для дитини. Тому батьки зробили вигляд, ніби хлопчика їм підкинули, і віддали його на виховання в будинок старшої сестри матері, яка хоча і була заміжня, але дітей не мала. Згодом мати хлопця тяжко захворіла, втративши глузд через смерть старшої дочки, тому його виховували у домі дядька матері, де згодом всиновили.

У 1910 році майбутній письменник закінчив токійську муніципальну середню школу. Був серед найкращих учнів. Це спонукало до вивчення англійської літератури у Першому коледжі на літературному відділенні. Рюносуке закінчив кафедру англійської літератури Токійського університету. Заняття не були для нього надто цікавими й він їх перестає відвідувати. В університеті він видавав разом із товаришами аматорський журнал "Течія нових думок", розвиваючи літературну течію "неореалізм".

Після закінчення університету в грудні 1916 року Акутаґава отримує посаду викладача англійської мови в Військово-морській школі. Своє життя в ці роки згодом він опише в циклі новел про вчителя Ясукіті - чесну, але дещо непутящу людину, яка потрапляє в різні кумедні історії.

У 1916 році новела Акутаґави "Ніс" отримала дуже гарну оцінку від авторитетного письменника Нацуме Сосекі, завдяки чому молодий автор стрімко увійшов до літературного світу Японії. Багато критиків поява перших оповідань відносять до часу, коли Акутаґава перебував в душевній депресії через любовну історію, що мала трагічний кінець. Це породило бажання відвернутися від дійсності, зануритися в світ старовини.

Акутаґава став майстром оповідань і повістей, в яких у саркастичному стилі він описував людський егоїзм та марноту життя. Інтелектуальні пошуки письменника привели його до написання автобіографічного твору "Півжиття Дайдодзі Сінсуке" ( 1925). Він цікавився реалістичною пролетарською літературою, але висловлював збентеженість радикальними лівацькими ідеями. У збірках "Расьомон" (1917), "Тютюн і диявол" (1917), "Ляльковод" (1919) значне місце займають проблеми моралі, релігії, взаємовідносин між життям та мистецтвом. Для новел останнього періоду (двадцяті роки) дедалі більше характерними стають критика мілітаризму ("Генерал", 1922; "Момотаро", 1924) та сучасного авторові суспільства.

Після написання повісті "Каппа" ( 1927; в українському перекладі - "У країні водяників"), а також заповітних творів "Хаґурума" та "Життя ідіота" Акутаґава наклав на себе руки 24 липня 1927, прийнявши смертельну дозу вероналу. Його самогубство шокувало друзів і знайомих, але не стало для них несподіванкою.

Дослідники звертають увагу на вплив Достоєвського на творчість Рюноске.

Творчість Акутаґави мала величезний вплив на пізнішу японську літературу. У 1935 році, в пам'ять про загиблого письменника, японський драматург Кікуті Кан заснував Премію імені Акутаґави, призначену для підтримки молодих талантів у японській літературі. Двічі на рік проводився відбір творів, найкращі з яких друкувалися у журналі "Весни та осені літературного мистецтва". Першим лауреатом став Ісікава Тацудзо. За кількістю художніх перекладів Акутаґава займає одне з перших місць серед японських письменників.

На білоруську мову "Брама Росьомон", "Павутинку" та "Ніс" переклав Володимир Шатон. На російську мову твори Рюносуке перекладали Володимир Гривнін, Аркадій Стругацький, Наталія Фельдман-Конрад. На чеську мову твори письменника перекладали Власта Гільська і Ян Левора.

Перша публікація Акутаґави з'явилася в Україні в перекладі Івана Дзюба. Це було оповідання "Мандарини", опубліковане "Літературною Україною" 21 березня 1969 року. Оповідання "Павутинка", сценка "Три скарби" та оповідання "Жаби" в його ж таки перекладі були надруковані в сьомому числі часопису "Всесвіт" за 1970 рік.

Через рік збірка новел Акутаґави вийшла як одинадцятий випуск серії "Зарубіжна новела" (зміст цієї збірки див. у статті про цю серію).

Останнім часом вийшло ще кілька збірок цього автора.

Акутаґава Рюноске. Павутинка. Вибрані новели. Львів: Піраміда, 2006, 228 с. Переклав з японської І. П. Дзюб. ISBN 966-8522-71-0. Книжка вийшла в рамках проекту "Приватна колекція" та увійшла до серії "Майстри українського перекладу". Зміст:

Расьомон

Ніс

Хусточка

Жаби

Павутинка

Муки пекельні

Новочасне вбивство

Мандарини

Свято хризантем

Нанкінський Христос

У чагарнику

Генерал

Усмішка богів

Три скарби

Вагонетка

Сад

Панна Ронокумія

Уклін

Грудка землі

Дивовижний острів

Любовний роман (або "Кохання - понад усе")

У країні водяників

Життя ідіота

Акутаґава Рюноске. Усмішка богів. Вибрані новели. Львів: Піраміда, 2008, 216 с. Переклав з японської І. П. Дзюб. ISBN 978-966-441-068-4. Книжка також вийшла в рамках проекту "Приватна колекція" та увійшла до серії "Майстри українського перекладу". Зміст:

Бататова каша

Тютюн і диявол

Доля

Mensura Zoili

Один день у житті Оісі Кураноске

Нерозділене кохання

Учитель Морі

Новочасний чоловік

Дракон

Сумнів

Осінь

Тінь

Підкидьок

Усмішка богів

Повість про віддяку за добро

Десятиєнова банкнота

Оселя Ґенкаку

Зубчасті колеса

Акутаґава Рюноске. Брама Расьомон. Новели, есеї. Харків: Фоліо, 2009, 512 с. Переклав з російської В. С. Бойко. ISBN 978-966-03-4526-3 (книжка виходила в кількох різних палітурках; кожне таке видання має окремий ISBN, але склад збірки і навіть пагінація ідентичні). Книжка увійшла до серії "Бібліотека світової літератури". Зміст:

『新編　日本史辞典』 (Нове видання. Словник історії Японії)　京大日本史辞典編纂会、東京創元社、1994. - P.7.

Б. П. Яценко. Акутагава Рюноске // Українська літературна енциклопедія. Київ: Головна редакція Української радянської енциклопедії ім. М. П. Бажана, 1988, т. 1, с. 37.

# data[].attributes.attachment_link.title
Акутаґава Рюноске - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Акутаґава Рюноске яп. 芥川龍之介 Ім'я при народженні Сінбара Рюноске Псевдо Акутаґава РюносукеСуміе ДосюдзінҐакі Народився , 1 березня 1892 Токіо, Японія [4] [1] [1] [2] [...] Помер , 24 липня 1927 Токіо, Японія передозування ліків [1] [4] [1] [...]

# data[].attributes.headline
Випишіть образи-симв

# data[].attributes.body
Випишіть образи-символи

# data[].attributes.headline
Складіть  характерис

# data[].attributes.body
Складіть характеристику Кандати

# data[].attributes.headline
Схарактеризуйте обра

# data[].attributes.body
Схарактеризуйте образ Будди

# data[].attributes.headline
Перегляньте відеоурок

# data[].attributes.subject
Перегляньте відеоурок

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок №1. Рюноске Акутагава. Новела "Павутинка" (детальний аналіз твору)

# data[].attributes.headline
Словникова робота

# data[].attributes.subject
Словникова робота

# data[].attributes.body
Притча — це невелика повчальна історія, що в символічній формі передає глибоку мудрість
Новела — коротке оповідання про незвичайну подію з несподіваним фіналом
Підтекст — прихований, внутрішній зміст висловлювання

# data[].attributes.body
Словник до твору
Будда — священна істота, якій поклонялися в Індії, Китаї, Японії
Шпиляста гора — гора в пеклі.
Річка Сандзунокава — річка, яку грішники переходили після смерті, перш ніж потрапити до пекла
Біоскоп — коробка, в один кінець вузької частини якої вставляли картинки, що оберталися на стрижні; на другому кінці коробки було віконце, у яке дивились на рухомі картинки (ми це називаємо калейдоскопом)
Одна рі — міра довжини, дорівнює 3,9 км.

# data[].attributes.body
Тема: Будда дає шанс Кандаті вибратися з пекла; протистояння добра і зла

Ідея: тільки добрі справи допоможуть досягти гармонії із собою, жити в добрі і злагоді зі світом; людина  несе відповідальність за кожний свій вчинок; щиросердне каяття дає можливість духовно очиститися, почати життя спочатку

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Любов Зубенко

# data[].attributes.attachment_link.title
Рюноске Акутагава. " Павутинка"

# data[].attributes.attachment_link.description
Поєднати символ твору та його значення