# data[].attributes.headline
Tasca 3 Aules- Deures el guionet en els pronoms febles

# data[].attributes.subject
Tasca 3 Aules- Deures el guionet en els pronoms febles

# data[].attributes.body
El primer que heu de fer és veure l'explicació en vídeo sobre el guionet i el seu ús en els pronoms febles que anirà acompanyat per un pdf amb aquesta explicació. A continuació fareu els exercicis pràctics 34, 35, 36 i 38 de la pàgina 90 del llibre.

# data[].attributes.headline
tasca 3 Aules-Explicació del vídeo del guionet en els pronoms febles

# data[].attributes.subject
tasca 3 Aules-Explicació del vídeo del guionet en els pronoms febles

# data[].attributes.headline
tasca 3 Aules- L'ús del guionet en els pronoms febles

# data[].attributes.subject
tasca 3 Aules- L'ús del guionet en els pronoms febles

# data[].attributes.headline
Tasca 2 Aules- Deures Combinació pronoms febles

# data[].attributes.subject
Tasca 2 Aules- Deures Combinació pronoms febles

# data[].attributes.body
Heu de fer els exercicis pràctics 31 i 32 de la pàgina 89 del llibre de text  sobre la combinació de pronoms febles. Per a fer els exercicis teniu l'enllaç d'un vídeo explicatiu i dos PDF, un amb l'explicació del vídeo i un altre (que ja estava penjat de l'any passat) amb un quadre de totes les combinacions de pronoms febles.

# data[].attributes.body
REPÀS 3R

# data[].attributes.headline
tasca 2 Aules- PDF vídeo combinació de pronoms febles

# data[].attributes.subject
tasca 2 Aules- PDF vídeo combinació de pronoms febles

# data[].attributes.headline
tasca 2 Aules- Vídeo explicació sobre la combinació de pronoms febles

# data[].attributes.subject
tasca 2 Aules- Vídeo explicació sobre la combinació de pronoms febles

# data[].attributes.headline
tasca 1 Aules- Deures Substitució pronoms febles

# data[].attributes.subject
tasca 1 Aules- Deures Substitució pronoms febles

# data[].attributes.body
Per a la realització d'aquests exercicis hauries de repassar i recordar les funcions sintàctiques i la substitució pronominal. Per eixe motiu vos he fet un vídeo explicatiu i vos adjunte l'explicació d'eixe vídeo en un PDF.

Exercici 29 (página 88) Els exercicis es poden fer en un word o fer-los a la llibreta i després ja vos explicaré com enviar-me'ls.

Copia el quadre i completa'l amb les formes del pronoms que hi falten.  En acabar fes l'exercici 30, en el qual has de substituir els sintagmes que apareixen en negreta pels pronoms febles adequats i, a més, indicar quina funció fan.

# data[].attributes.headline
tasca 1 Aules- explicació video substitució pronoms febles

# data[].attributes.subject
tasca 1 Aules- explicació video substitució pronoms febles

# data[].attributes.headline
tasca 1 Aules- PDF vídeo substitució pronoms febles

# data[].attributes.subject
tasca 1 Aules- PDF vídeo substitució pronoms febles

# data[].attributes.body
Quadre fonemes

# data[].attributes.body
TEMA 4

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
, Professora de Llengua Catalana i Tutora de 3r ESO en Escolàpies Sant Martí

Introducció a la fonètica

No hay notas en la diapositiva.

1. 1. 2n de Batxillerat Tema 1. ELS SONS DE LA LLENGUA Sílvia Montals

2. 2. ÍNDEX 1.  La producció del sons 2.  Els sons vocàlics 1.  Les semivocals 2.  Fenòmens de contacte vocàlic 3.  Els sons consonàntics 4.  La transcripció fonètica

3. 3. 1. INTRODUCCIÓ FONÈTICA: Ciències que estudia els sons lingüístics. Es té en compte: *  La manera de produir-los. *  Les seves propietats físiques. *  Manera de percebre'ls mitjançant l'oïda. Sons: representats per signes adoptats de manera covencional per a totes les llengües. El conjunt d'aquests signes és l'AFI (Alfabet Fonètic Internacional). *  S'utilitza per transcriure la llengua parlada. *  Els símbols es posen sempre dins de claudàtors.

4. 4. 1. ELS SONS DE LA LLENGUA *  Els sons es produeixen amb l'aparell fonador. Es passa per 3 fases: 1.  Cavitats infraglòtiques: es genera l'aire per produir els sons (diafragma, pulmons, bronquis i tràquea). 2.  Cavitat glòtica: es produeix la primera alteració de l'aire (laringe à cordes vocals). 3.  Cavitats supraglòtiques: surt l'aire, tot i que pot experimentar alteracions (cavitat nasal, dents, alvèols, paladar). FONÈTICA: Disciplina que estudia els sons lingüístics.

5. 5. 2. ELS SONS VOCÀLICS En els sons vocàlics, l'aire produït pels pulmons té pas lliure fins a la boca (no hi ha obstrucció). En català existeixen 8 sons vocàlics, representats per 5 grafies. Sons: [a] [ɛ] [e] [i] [ɔ] [o] [u] [ǝ] Grafies: a, e, i, o, u

6. 6. 2.1 Classificació dels sons vocàlics *  Sonoritat: són sempre sonors (és a dir, les cordes vocals vibren quan l'aire passa per la laringe). *  Tonicitat: *  Àtones *  Tòniques *  Obertura de la boca: *  Tancades *  Semitancades o mitjana tancada *  Mitjanes *  Semiobertes o mitjana oberta *  Obertes *  Posició de la llengua: *  Anteriors *  Centrals *  Posteriors

7. 7. Esquema resum

8. 8. -  Esquema vocàlic tònic [u] [i] mut pit [o] (tancada) [e](tancada) pom neu [ɔ](oberta) [ɛ] (oberta) lloc peu [a] pal -  Esquema vocàlic àton [u] [i] Humà indi Canto casa, gendre [ ]ə

9. 9. Neutralització vocàlica Apareix quan un so canvia en posició àtona, en relació al so que té en posició tònica.

10. 10. Hi ha casos en què no es produeix la neutralització: [ǝ] (e àtona) es pronuncia [e] [ea] Real, teatre, crear, oceà, ideal... [eǝ] Àrea, realisme, teatral, reacció, idealisme... [ǝe] Aeroport, israelià... [eɔ] Teòric, eòlic, arqueòleg... [eo] Orfeó, camaleó, panteó... La [u] (o àtona) es pronuncia [o] i la [ǝ] (e àtona) com a [e] [ɛo] Alvèol, aurèola... [uo] Fastuositat, virtuosisme, duodecimal... [eo] Neollatí, neoclàssic, vídeo...

11. 11. 2.2 Les semivocals En els diftongs, les vocals no tòniques, s'ano- menen semivocals. Són els sons [j] i [w]. Semblen sons vocàlics, però es comporten com a sons consonàntics (obstrucció pas de l'aire). *  Iogurt: [jo] *  Aigua: [aj] [wǝ] *  Mai: [aj] No es posaran aquests sons quan hi ha hiat *  Dia: [iǝ]

12. 12. 3. ELS SONS CONSONÀNTICS *  En els sons consonàntics, l'aire no surt lliurament a l'exterior, sinó que es troba obstacles. *  Es classifiquen segons: *  Punt d'articulació: lloc on es produeix l'obstrucció. *  Mode d'articulació: tipus d'obstacle en què es troba l'aire. *  Sonoritat: vibració o no de les cordes vocals.

13. 13. Classificació segons el punt d'articulació SONS SEGONS EL PUNT D'ARTICULACIÓ BILABIALS Els llavis es toquen [p] [b] [ß] [m] LABIODENTALS Els llavis inferiors toquen les dents. [f] [v] [ɱ] DENTALS La llengua toca les dents superiors. [t] [d] [δ] [ṋ] [ḽ] ALVEOLARS La llengua toca els avèols. [s] [z] [ts] [dz] [l] [r] [ɾ] [n] PALATALS La llengua toca el paladar. [j] [ʎ] [Ʒ] [ſ] [dƷ] [tſ] [ɣ] [ɲ] VELARS La llengua toca el vel del paladar. [k] [g] [ɣ] [w] [ŋ]

14. 14. Classificació segons el mode d'articulació SONS SEGONS EL MODE D'ARTICULACIÓ OCLUSIVES Petita explosió d'aire. [p] [b] [t] [d] [k] [g] APROXI- MANTS Articulació feta a partir de l'oclusió i el fregament [β] [δ] [Ɣ] [j] [w] FRICATIVES L'aire passa per un pas estret que frega. [f] [v] [s] [z] [ʃ] [ʒ] AFRICADES Primer hi ha una oclusió i després un fregament. [ts] [ds] [tʃ] [dʒ] LATERALS L'aire passa pels costats d ela llengua. [l] [ḽ] [ʎ] RÒTIQUES La llengua i els alvèols vibren, pel mig passa l'aire. [r] [ɾ] NASALS Sons orals. L'aire passa també pel nas. [m] [ɱ] [ṋ] [n] [ɲ] [ŋ]

15. 15. Remarques: *  1 so pot tenir lletres diferents: *  [Ə]: passa, cases *  [b]: vas, bata * Una lletra pot representar sons diferents: *  "s": pot ser [s] i [z] sal, cosa * Una grafia pot representar 2 sons: [ks] luxe * 2 grafies poden ser un sol so: [ g] guerxo * Algunes lletres no es pronuncien: d, t, b, p, r, h * sumand, molt, amb, camp, sortir, harmonia. Els sons consonàntics poden ser SORDS o SONORS.

16. 16. [ṋ] dental [ḽ] alta

17. 17. 4. FENÒMENS DE CONTACTE Fenòmens de contacte vocàlic: Elisió: contacte entre la vocal final d'un mot i la inicial del següent en un sol so. *  Sota el pont: [sótǝlp!""n] *  La Mercè agafa: [lǝmǝrs#$%áfǝ] Sinalefa: es forma un diftong entre 2 vocals en contacte: *  Té un gra: [téwŋgrá] *  Ja hi som: [Ʒájsóm]

18. 18. FENÒMENS DE CONTACTE CONSONÀNTIC ENSORDIMENT: *  Els sons oclusius, fricatius i africats a final de mot i seguits de pausa esdevenen sords: fred à [fr#"""t] mag à [mák] *  Els sons oclusius a final de mot + so vocàlic es- devenen sords: fred hivernal à [fr#"tißǝrnál] *  Els sons oclusius, fricatius i africats a final de mot o síl·laba esdevenen sords si es troben abans d'un so sord: tres peus à [tr#"sp#"ws]

19. 19. SONORITZACIÓ: Un so sord, a final de síl·laba o mot, esdevé sonor quan va seguit d'una consonant sonora: *  Fred d'hivern à [fr#"ddiß#""rn] Els sons fricatius i africats sords a final de mot se so- noritzen si van seguits d'una vocal: *  Els avis à [ǝlzáßis] GEMINACIÓ: Pronunciació duplicada d'un so consonàntic: *  -Nn-: connectar à [kunnǝktá] *  -Bl-, -gl-, -pl-: poble à [p!""bblǝ] *  -Tll-, -tl-, -tm-, -bm-, -cn-, -dm-, -tn-: ratlla à [rá&& ǝ], atlàntic à [ǝlláṋtík]

20. 20. ASSIMILACIÓ: Un so consonàntic adopta el punt d'articulació del so que el segueix: *  Labialització: canvi à [kámbi], infant à [iɱfán] *  Dentalització: cantar à [kǝṋtá], falta à[fáḽtǝ] *  palatalització: enginyer à [ǝɲƷiɲé] el llapis à [ǝ&&ápis] *  Velarització: tancat à [tǝŋkát], un gat à [uŋgat]

21. 21. EMMUDIMENT O ELISIÓ: Supressió d'un so consonàntic. *  Nasal + oclusiva (-mp, -mb, -nd, -nc, -ng): camp à [kám] sang à [sáŋ] dent à [dén] *  -p- en grups -mpt, -mpc: Compte à [kómtǝ] *  -r final d'inifitius, sufixos... Cantar à [kǝṋtá] por à [pó] *  -t finals de gerundis i altres: Fent à [fén] alt à [ál] *  -s d'alguns mots: aquest à [ǝk#"t]

22. 22. SENSIBILITZACIÓ Fenomen en el qual es recupera la pronunciació d'un so que en un altre context s'havia elidit. *  -r d'infinitius, -t de gerundis: cantar-la à [kǝṋtárlǝ] *  -s del mot "aquesta" à [ǝk#"stǝ] *  -b de la preposició amb: amb avió à [ǝmbǝßió] *  -t: sant Antoni à [saṋtǝṋt!"ni]

23. 23. 4. TRANSCRIPCIÓ FONÈTICA Passos a seguir: 1.  Pronunciar la seqüència i identificar les vocals tòni- ques (totes les vocals tòniques porten accent tancat, els monosíl·labs també). Excepcions: *  Conjunció que *  Preposicions a, de en, per, amb *  Pronoms febles: em, me, et, te, es, se, li, ens nos, us, vos, els, los i articles *  Les paraules compostes tenen 2 accents fonètics. 2.  Identificar els diftongs i transcriure les semivocals. 3.  Identificar els contactes consonàntics i transcriure les consonants. 2.  Revisar si hi ha errors.

24. 24. EXEMPLE: els amics *  Només hi ha un accent (la i). *  No hi ha diftongs. *  Hi ha 1 contacte consonàntic: la s de l'article se sonoritza en contacte amb la vocal inicial següent. Transcripció: [ǝlzǝmíks]

# data[].attributes.attachment_link.description
Professora de Llengua Catalana i Tutora de 3r ESO en Escolàpies Sant Martí Introducció a la fonètica No hay notas en la diapositiva. 1. 2n de Batxillerat Tema 1. ELS SONS DE LA LLENGUA Sílvia Montals 2.

# data[].attributes.body
Unitat 1

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Els tòpics literaris

Els tòpics literaris són els temes o motius argumentals que els poetes , preferentment, i els escriptors en general utilitzen reiteradament com a recurs al llarg de la Història de la Literatura. Provenen en la seua majoria de la cultura clàssica (grecollatina) o de la tradició bíblica i s'han mantingut des de l'antiguitat fins a l'actualitat. Ara també els trobem en el món del cinema i del còmic. A continuació en tens alguns dels més utilitzats.

Recordes algun poema, novel·la o pel·lícula on s'hi utilitzen? Fes la teua proposta a classe.

Tema de la poesia del Renaixement, provinent del model llatí d'Horaci. És la valoració de la natura, en un ambient bucòlic i pastoril, elevada a símbol de vida senzilla, natural i perfecta.

És una locució llatina, que significa literalment El mestre ho va dir. La idea d'aquest aforisme, és que tot coneixement només pot procedir dels mestres i de l'ensenyament tradicional. Per tant és un argument d'autoritat a més d'un tòpic literari.

La seua contemplació el relaciona amb estats d'ànim i, sovint, amb la pàtria o l'amor. De vegades, es presenta amb una visió costumista.

# data[].attributes.attachment_link.description
Els tòpics literaris són els temes o motius argumentals que els poetes , preferentment, i els escriptors en general utilitzen reiteradament com a recurs al llarg de la Història de la Literatura. Provenen en la seua majoria de la cultura clàssica (grecollatina) o de la tradició bíblica i s'han mantingut des de l'antiguitat fins a l'actualitat.

# data[].attributes.body
Unitat 1

# data[].attributes.body
Unitat 1

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Noms i cognoms de divinitats, dinasties i llinatges

Hem d'escriure amb majúscula els noms i els cognoms de persones, divinitats, dinasties i llinatges, però els articles i les preposicions que formen part d'aquests noms s'han d'escriure amb minúscula.
Miquel Martí i Pol Alfons el Magnànim l'època dels Borja
Dies de la setmana, mesos, estacions de l'any, períodes històrics i moviments culturals

Hem d'escriure amb minúscula els dies de la setmana, els mesos i les estacions, com també els períodes històrics (excepte la Renaixença, el Renaixement i la Il·lustració) i els moviments culturals, literaris i pictòrics.
A l'hivern tornarem a Itàlia. Els dilluns treballa a l'oficina. Va nàixer el 5 d'agost. el juràssic el paleolític l'edat mitjana el romanticisme l'humanisme
Però hem d'escriure amb majúscula els esdeveniments singulars de la història.
la Segona Guerra Mundial la Revolució Francesa la Guerra de la Independència
Càrrecs i títols nobiliaris

Hem d'escriure amb minúscula els càrrecs oficials i els títols nobiliaris (excepte si formen part d'un topònim).
el president de la Generalitat la regidora de Cultura el vicerector d'Alumnat el professor titular d'universitat Pere Torres el comte Arnau santa Tecla el carrer de Sant Nicolau
Cicles educatius i disciplines científiques

Hem d'escriure amb minúscula les disciplines científiques i els noms dels cicles educatius. Però s'escriuen amb majúscula els títols acadèmics i el nom de les assignatures.
un estudi sobre informàtica ciències com la química, la física, la biologia alumnes de primària, secundària, batxillerat i universitat un llicenciat en Matemàtiques llicenciatura en Química Orgànica doctorat en Dret Internacional la càtedra d'Història de la Medicina té un excel·lent en Sistemes Informàtics
Institucions, organismes i entitats

Hem d'escriure amb majúscula els noms d'institucions, organismes, entitats, empreses o establiments, excepte si no formen part del nom d'una entitat constituïda formalment.
les universitats valencianes la Universitat d'Alacant els departaments de la Facultat de Ciències Econòmiques la Comunitat Valenciana les comarques del Vinalopó els instituts de batxillerat l'Institut Tirant lo Blanc
Títols de llibres, articles, pel·lícules, etc.

En els títols de llibres, articles, obres de teatre, pel·lícules o arts plàstiques, només hem d'escriure amb majúscula la lletra inicial.
El nom de la rosa l'article "Les llengües del nord d'Àfrica" L'últim emperador El jardí de les delícies
En canvi, hem d'escriure amb majúscula tots els elements (excepte articles i preposicions interiors) que formen el nom de les publicacions periòdiques i de les col·leccions de llibres.
el setmanari El Temps la col·lecció "L'Estel" Revista d'Arts Plàstiques la revista La Rella
Accidents geogràfics

Hem d'escriure amb minúscula els noms genèrics d'accidents geogràfics, els noms de demarcacions i divisions territorials, i també la designació genèrica dels topònims urbans. Però s'han d'escriure amb majúscula si ja formen part del nom propi.
la mar Negra el riu Túria la serra de Mariola la vall del riu Ebre la Vall d'Albaida la comarca del Baix Vinalopó la província de Castelló de la Plana la regió de Múrcia el carrer del Carme la plaça de Barcelona el barri del Pla el passeig de Santa Llúcia la Font Roja el Puigcampana el Puig de Santa Maria
Topònims

En el cas dels topònims que porten article, l'hem d'escriure amb minúscula i, si cal, hem de fer les contraccions i apostrofacions que estableix la normativa.
l'Alacantí la Marina Alta del Campello
Els articles dels topònims d'una altra llengua s'escriuen amb majúscula i no fan cap contracció, excepte quan es tracta d'un topònim adaptat.
El Salvador El Escorial Los Angeles però el Caire, el Japó, la Corunya, l'Havana, etc.

# data[].attributes.attachment_link.description
Hem d'escriure amb majúscula els noms i els cognoms de persones, divinitats, dinasties i llinatges, però els articles i les preposicions que formen part d'aquests noms s'han d'escriure amb minúscula.

# data[].attributes.body
Unitat 1

# data[].attributes.body
Unitat 1

# data[].attributes.body
Unitat 1

# data[].attributes.body
REPÀS 3R

# data[].attributes.body
REPÀS 3R

# data[].attributes.body
REPÀS 3R

# data[].attributes.body
REPÀS 3R

# data[].attributes.body
REPÀS 3R

# data[].attributes.body
REPÀS 3R

# data[].attributes.body
REPÀS 3R

# data[].attributes.body
REPÀS 3R

# data[].attributes.body
REPÀS 3R

# data[].attributes.body
REPÀS 3R

# data[].attributes.body
REPÀS 3R

# data[].attributes.attachment_link.title
La conjugació verbal - curs de valencià C 1

# data[].attributes.attachment_link.description
La formació del gènere i del nombre. Comparació de la coincidència de gènere amb el castellà. Homòfons amb diferent gènere i significat distint