# data[].attributes.headline
 Ісландія розташован

# data[].attributes.body
Ісландія розташована у Північній частині Атлантичного океану, загалом південніше від Полярного кола, яке проходить через невеликий острів Грімсей неподалік від північного узбережжя Ісландії. Хоча Ісландія є ближчою до Гренландії, аніж до континентальної Європи, її відносять саме до Європи з культурних причин. Геологічно острів є частиною обох континентальних плит. Найближчими частинами суші є Ґренландія (287 км) та Фарерські острови (420 км). Найменша відстань до континентальної Європи складає 970 км (до Норвегії). Ісландія є 18-им за площею островом у світі і другим у Європі (після Великобританії).

# data[].attributes.headline
Ісландія (повна назв

# data[].attributes.body
Ісландія (повна назва - Республіка Ісландія) - держава,яка в 1944 отримала незалежність на папері,а вже в 1946р.,коли американські війська залишили територію острова,ця держава справді стала незалежною .

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия

# data[].attributes.headline
Прапор Ісландії - по

# data[].attributes.body
Прапор Ісландії - полотнище,
на якому зображено скандинавський хрест червоного кольору з білою облямівкою. Прапор прийнято 1944 року. Вперше прапор затверджено 1918 року, коли Ісландія домоглася часткового суверенітету від Данії.

Сам стяг відображає скандинавську традицію, яка йде від прапора Данії. Червоний колір хреста також нагадує про вплив Данії. Блакитний та білий кольори є традиційними кольорами Ісландії та пов'язується з кольорами ордену Срібного соколу.

# data[].attributes.headline
Герб Ісландії являє 

# data[].attributes.body
Герб Ісландії являє собою синій щит, на якому зображений червоний хрест на срібному хресті (у геральдиці білий колір уособлює срібло). Щит тримають четверо покровителів Ісландії, які стоять на шматку магми. Бик — покровитель Південно-Західної Ісландії, орел чи грифон — Північно-Західної, дракон — Північно-Східної, велетень — Південно-Східної. Ці покровителі дуже шануються на теренах Ісландії.

# data[].attributes.headline
Флора Ісландії наліч

# data[].attributes.body
Флора Ісландії налічує всього 440 видів вищих рослин,350 видів мохів, 250 видів лишайників і 550 видів грибів. Бідність флористичного складу пояснюється суворими природно-кліматичними умовами, одноманітністю грунтового покриву і особливо ізольованим острівним становищем.

Походження ісландської флори все ще становить предмет дискусій. Поширені уявлення про міграцію рослин в Ісландію по сухопутних мостах, які існували на півночі Атлантики між Шотландією і Гренландією,що, однак, не має вагомих геологічних доказів

# data[].attributes.headline
За останні десятиліт

# data[].attributes.body
За останні десятиліття Лісове управління Ісландії провело чималу роботу з відновлення лісів, захищаючи їх від випасу, вітрової та водної ерозії, а також закладаючи нові насадження. Загальна площа лісонасаджень становить 100 тис. Га, або близько 1% площі країни. Завдяки ретельному підбору насіння і саджанців вдалося створити продуктивні лісові масиви, включаючи хвойні, що не виростали на острові. Найбільш вдалим виявився досвід інтродуціі ялини звичайної з Північної Норвегії, сибірської модрини з Архангельської області, ситхинской ялинки з Аляски, блакитної ялини, канадської ялини та ін.

# data[].attributes.headline
 Чисельність на

# data[].attributes.body
Чисельність населення країни 2015 року становила 331,9 тис. осіб (179-те місце у світі)[1]. Чисельність ісландців стабільно збільшується, народжуваність 2015 року становила 13,91 ‰, смертність — 6,28 ‰ , природний приріст — 1,21 % .
Ісландія надзвичайно урбанізована країна. Рівень урбанізованості становить 94,1 % населення країни (станом на 2015 рік), темпи зростання частки міського населення — 1,25 %]. Населені пункти розташовані головним чином уздовж узбережжя й у глибині фіордів. У центральній частині острова зустрічаються лише хутори (по 20-30 чоловік); більшість же проживає в містах і рибальських селищах.

Головні міста держави: Рейк'явік (столиця) — 184,0 тис. осіб (дані за 2014 рік), що становить приблизно 40% населення країни; Акюрейрі, Коупавоґур, Гапнарфіордюр, Ісафіордюр, Еїльстадір, Хебн, Сіглуф'єрдюр, Хеймаей

# data[].attributes.headline
Річний рівень 

# data[].attributes.body
Річний рівень імміграції 2015 року становив 4,43 ‰ (29-те місце у світі)[1]. Цей показник не враховує різниці між законними і незаконними мігрантами, між біженцями, трудовими мігрантами та іншими

У країні мешкає 131 особа без громадянства.Головні етноси країни: гомогенна суміш нащадків скандинавів і кельтів — 94 %, іноземного походження — 6 % населення . Цікавим є те,що і в Ісландії присутня українська діаспора - це 154 українці,за офіційними даними .
У 2012 році в Ісландії було засновано Товариство українців Ісландії (Félag Úkraínumanna á Íslandi) вихідцями з Івано-Франківщини та Полтавщини. Зустрічі українців час від часу відбуваються у кафе «Карпати» останнього четверга місяця. Товариство регулярно бере участь у представленні України на міжнародних фестивалях (Fjölmenningardagar/ Multicultural Days), що проводяться у травні/ червні в Рейк'явіку, a також в Акранесі або Боргарнесі у жовтні/ листопаді. Всі присутні мають змогу покуштувати смачного українського борщу, який до речі дуже подобається ісландцям.В м. Коупавоґур в Ісландії діє український магазин «Карпати», власником котрого є уродженець Надвірної і де окрім українських продуктів можна купити в основному литовські і латвійські товари.

# data[].attributes.body
Промисловість

Промисловість Ісландії почала розвиватися лише після Другої світової війни. Гірничодобувна галузь практично відсутня, за винятком невеликих розробок бурого вугілля, пемзи й ісландського шпату). З кінця 1960-х ведеться виробництво алюмінію з імпортної сировини (діоксиду алюмінію), отриманий метал експортується.

Алюмінієвий завод компанії Alcoa

Основна галузь промисловості — переробка риби, виготовлення філе і свіжозамороженої риби.

Є судноверфі і судноремонтні підприємства, що обслуговують рибальський флот.

Виробляються одяг, взуття, металеві вироби, електрообладнання, меблі й будівельні матеріали. Працює фабрика мінеральних добрив (біля Рейк'явіка), цементний завод (Вакранесе). З 1979 р. налагоджено виробництво ферокремнію (сплаву заліза і кремнію).

Рибальство

Рибальство та суміжні галузі  є найбільш важливою частиною ісландської економіки. Частка рибальства у загальному ВВП — 27,1% (2011 р.). У секторі рибного господарства безпосередньо зайнято близько 9 тис. чоловік (4,9 тис. чол. зайняті рибальством, 4,1 — переробкою риби), що становить приблизно 5% робочої сили Ісландії. Значна частина цих робочих місць надається технологічними компаніями, які виробляють обладнання для рибальських фірм, і компаніями, що займаються прогресивною переробкою морських продуктів.

Ісландія сьогодні є другою за величиною риболовною нацією у Північно-Східній Атлантиці після Норвегії, обігнавши Велику Британію на початку 1990-х. Частка рибних продуктів в експорті країни становить 63%, а середньорічний вилов досягає 1,3 млн тонн.

У Ісландії прийнято ряд заходів щодо обмеження риболовної діяльності, що заснована на індивідуальній системі квот, яка в сукупності з показником загального допустимого улову (ТАС) є наріжним каменем ісландської системи управління рибними ресурсами. Показник загального допустимого улову встановлюється Морським дослідним інститутом у відповідності з даними про чисельність косяків. Залежно від цього показника між судами розподіляється фіксована частка квоти на улов. Існують також правила, що стосуються допустимого типу обладнання для лову, зокрема мінімальні розміри сітки. Рибна ловля з використанням тралів заборонена в багатьох районах поблизу узбережжя, що служать місцем нересту. Передбачається тимчасове, часткове і остаточне закриття рибальських районів нересту риби для захисту молодняку.

# data[].attributes.headline
Сільське господарств

# data[].attributes.body
Сільське господарство орієнтується виключно на м'ясохутряне вівчарство і молочне тваринництво. Сільськогосподарські землі становлять 23% території (2,3 млн га) і використовуються під луги і пасовища. На оброблюваних 1 тис. га вирощують кормові трави і картоплю. Спостерігаються значні успіхи в розвитку парникового господарства (на півдні острова) на базі використання термальних джерел. Країна забезпечує себе м'ясом, свіжими овочами та молочними продуктами, але імпортує зернові та інші види продовольства. Держава надає підтримку 6 тис. ферм, виділяючи субсидії і обмежуючи імпорт

# data[].attributes.headline
Транспорт в Ісландії

# data[].attributes.body
Транспорт в Ісландії представлений автобусами, легковими та вантажними автомобілями, морськими кораблями і літаками. Залізниці повністю відсутні.Будівництво автодоріг почалося в 1900-і роки. З 1980-х рр. мережа автодоріг була суттєво розширена. Великого поширення набули автобуси, що працюють на метані і водневому паливі. Автомобільні дороги: всього їх прокладено 13 058 км (4397 км покриті гравієм).Міжміські та міжнародні перевезення здійснюються в основному авіаційним і морським (в тому числі каботажним) транспортом. Національна авіакомпанія Icelandair (або «Флюглейдір») є одним з найбільших роботодавців країни. До 1979 року були дві компанії - «Флюгфеланд Ісландс» і «Лофтлейдір». «Флюгфелаг Ісландс» обслуговувала внутрішні рейси і пов'язувала Ісландію з Великобританією, скандинавськими країнами і материковою Європою. Компанія «Лофтлейдір» здійснювала польоти в США, скандинавські країни, Великобританію і Люксембург.

# data[].attributes.body
http://vsviti.com.ua/interesting/society/91843