# data[].attributes.body
Nivell iconologic: La iconologia és la branca que estudia els simbols al llarg de la historia de l'art des d'un vessant teòric, buscant lleis comunes i comparant imatges, representacions i èpoques.
Nivell narratiu:La narrativa forma part de la producció literaria en la qual l'autor vol exposar fets històrics o reals, imaginaris o fantàstics.
Nivell axiologic: ---

# data[].attributes.body
A las 13:20 del mediodia, me iré a hacer narrativa audiovisual, con el Jaime  Comenge
nos enseñan cine, cine i cine.
A las 13.20 del mediodia, voy a clase a estudiar, el Jaime Comenge es muy buen profe.
A las 13:20 del mediodia, el Jaime Comenge es un tio con bigote, queeee.. nunca se afeita pero es buen profe.
A las 13:20 del mediodia,se ha acabdo el patio, i tenmos que ir estudiar a clase Narrativa Audiovisual, me gusta mucho porque esta el Jaime Comenge i lo pasamos muy bien.
A las 13:20 del mediodia...

# data[].attributes.body
Musíca diegetica: La música diegètica fa referència a aquella que està situada dins de la història. A aquest tipus de música se li denomina també actual, que pertany a l'acció, interna o objectiva.
Musíca extradiegetica: La música extradiegètica es refereix a aquella que no prové de la història. Aquesta música s'emet en off, des d'un lloc imaginari, "off stage". També se li denomina música subjectiva o externa. Per exemple la música que escoltem quan dos enamorats es besen al final d'una pel·lícula.
Remake: remake és un terme que no forma part del diccionari de la Reial Acadèmia Espanyola (RAE). Es tracta d'un vocable anglès que pot traduir-se com reedició.
El terme adaptació al·ludeix a les produccions audiovisuals que reprodueixen més o menys la trama, els personatges, l'ambientació i altres detalls d'una obra anterior.
Render: Renderitzant és un terme usat en argot informàtic per referir-se al procés de generar
una imatge o vídeo mitjançant el càlcul d'il·luminació GI partint d'un model en 3D. Aquest terme tècnic
és utilitzat pels animadors o productors audiovisuals i en programes de disseny en 3D com ara Cinema 4D,
3DS Max, Maya, Blender, SolidWorks, Source Filmmaker, etc.
Elipsis: En llenguatge cinematogràfic, una el·lipse és un salt en el temps o en l'espai. L'espectador no perd la continuïtat de la seqüència encara que s'han eliminat els passos intermedis.
- narrativa: anomenem el·lipsi narrativa a una tècnica del conte, la novel·la, el teatre, el cinema o el relat televisivon, consisteix a suprimir, en una seqüència escenes no necessàries perquè el narrat tingui sentit. Es narra una escena, i després es fa un salt, al temps, a una escena molt posterior.
- temporals:
- flashback:
- flashforward:
Credits:
Els crèdits són els textos que s'agreguen al final d'una pel·lícula, programa de televisió o videojoc per llistar i acreditar els membres del repartiment i l'equip implicat en la producció. Normalment consisteixen en una llista de noms i funcions a petit tipus, que passen ràpidament pàgina a pàgina o bé llisquen sobre el fons o una pantalla negra.
Opening:
El tema musical que es transmet en la seqüència d'obertura abans de començar una pel·lícula, sèrie de televisió, etc.
Storyboard:
Storyboard o guió gràfic és un conjunt d'il·lustracions mostrades en seqüència amb l'objectiu de servir de guia per entendre una història, pre-visualitzar una animació o seguir l'estructura d'una pel·lícula abans de realitzar-se o filmar-se.

# data[].attributes.body
Enquadrament i tipos de enquadrament:
L'enquadrament és allò que el fotògraf situa dins de la fotografia, la porció d'escena que elegeix captar. Davant d'un mateix motiu cada fotògraf pot elegir fer una fotografia diferent captant un o altre element.
Hi han tres tipos de encuadraments anomenats: encuadrament horizontal, vertical i inclinat.
El pla cinematologic és la unitat narrativa més petita però significativa del fet audiovisual. És la part d'una pel·lícula rodada en una única presa.
El contrapla es quan algu esta fen una cosa i l'altre persona esta fen tot lo contrari.
Hi han molts tipos de de plans anomenats: pla panoramic, pla general, pla general curt, pla conjunt, pla figura, pla mitjá, pla mig curt, primer pla, primerissim primer pla, pla detall, pla sequencia, pla subjectiu.
Camara objectiva i camera subjectiva:
Cambra objectiva és la tècnica de cambra per la qual aquesta sembla ser espectadora objectiva de l'escena. Per mostrar aquest tipus de visió objectiva, el moviment de la càmera i el muntatge són mínims i l'angle de càmera està a l'altura dels ulls.
Cámara subjetiva es la "técnica de uso de la cámara con la que se sugiere el punto de vista de un personaje concreto.
Moviments:
Los movimientos de camara pueden ser físicos, ópticos o digitales. Consiste en que el personaje haga diferentes movimientos ya sean fisicos, opticos o digitales.
MOVIMENTS FISICS:
Panoràmica horitzontal: Moviment de dreta a esquerra o viceversa tenint en compte que aquest moviment
dins el mateix clic o en el següent generarà un efecte escombra el qual visualment no és gens agradable, dona la sensació de no saber on va la càmera.
Panoràmica horitzontal de seguiment: és el moviment de càmera més comú. Es fa un seguiment del subjecte que es mou.
Panoràmica horitzontal de reconeixement: es fa un recorregut lent per l'escena per permetre a
l'espectador que es fixi en tots els detalls de l'escenari. Podeu crear dramatisme i expectació o pot servir per mostrar certa decepció.
Panoràmica horitzontal interrompuda: consisteix en un moviment llarg i suau que s'atura de cop i volta per crear un contrast visual. S'empra en situacions dramàtiques o lacòniques.
Panoràmica horitzontal en escombrat: l'escombrat és una panoràmica ràpida que produeix una sèrie d'imatges transitòries generalment borroses.
Panoràmica vertical: Moviment de dalt a baix o viceversa.
Panoràmica de balanceig: Moviment de balanceig.
MOVIMENTS ÒPTICS
Zoom: El moviment del zoom es realitza amb les càmeres que tenen objectius de focal variable, és a dir,
objectius zoom. Permet fer que els objectes s'apropin o s'allunyin sense desplaçar la càmera aconseguint un retallada sobre el requadre.
Focus: El desplaçament de focus pot ser considerat com un moviment òptic ja que permet descobrir nous elements dins d'un pla, a partir de emmascarar o desemmascarar amb el focus
MOVIMENTS DIGITALS
Escala o zoom digital Les càmeres digitals permeten fer el zoom digital, el qual, consisteix en una
ampliació de la imatge per aconseguir cobrir tot el pla amb una porció més petita del raig focal
projectat per la lent.
Desplaçament o estabilització del sensor d'imatge: El sensor de la càmera es mou sense canviar la
posició de la mateixa, aquest moviment actua com un lleu traveling, però, no és exactament el
mateix ja que el sensor d'imatge es mou dins el raig focal de la lent sense canviar la perspectiva de mirada.
PANORAMICA Consisteix en un moviment de càmera sobre l'eix vertical o horitzontal.
Normalment la càmera està situada sobre un trípode i gira al Voltant del su eix.
TRAVELLING: Consisteix en un desplaçament de la càmera variant la posició del seu eix. Aquests moviments solen ser per desplaçament de la càmera per una persona, grua, etc.
Angulació:
L’angle picat és aquell en què la càmera se situa per sobre de l’objecte. Generalment això provoca que el personatge es mostri empetitit o indefens.
L’angle contrapicat és aquell en què la càmera se situa per sota de l’objecte. Això fa guanyar presència al personatge i pot buscar dos tipus d’efectes: realçar o magnificar el personatge mostrant-lo en tota la seva grandesa o bé fer-lo semblar maligne i amenaçador.
Posició del personatge:
la posició d'un personatge pot ser de cuatre maneres: frontal, perfil, escorç i esquena.
Unitat narrativa:
El pla, la presa, la seqüència i l'escena
Des del moment que accionem el botó per gravar amb la càmera de video o per filmar amb la de cinema, fins el moment que el tornem a prémer per aturar la gravació o filmació, estem generant un pla.
La seqüència és el conjunt de plans que van seguit i que es desenvolupen en el mateix espai i
amb els mateixos personatges.
L'escena forma un bloc d'acció dramàtica. Esta composada per seqüències, a través d'elles discorre
la narració d'uns fets que depenen uns dels altres.
Transicions:
La immensa majoria dels plans de qualsevol pel·lícula s’uneixen entre si amb un tall: acaba un i comença un altre, sense més. No obstant això, molt aviat es va començar a experimentar amb altres formes de passar de un pla al següent.
TALL: És la transició més habitual. Consisteix a unir, sense cap efecte, dos fragments de pel·lícula. És l’absència de transició, la manera d’unir dues escenes sense interferir-hi. És el més abundant i, de fet, es tracta d'una absència de puntuació ja que és un empalmament directe que no utilitza cap recurs visual entremig.
FOS: Mitjançant un enfosquiment de la pantalla, la imatge desapareix progressivament i es dissol completament abans de que una altra imatge sorgeixi de la mateixa foscor.
ENCANEDAT:  És la superposició de dues imatges diferents de les quals una va perdent intensitat mentre que l’altra va apareixent. Mentre la primera imatge es va fonent, apareix la següent que se superposa a l'anterior fins que progressivament queda definida.
CORTINETES: Les imatges es desplacen fins a un costat o fins amunt o avall. La imatge que entra desplaça l'anterior, ja sigui verticalment, horitzontalment, diagonalment...
Raccord:
En cine, continuidad espacial o temporal correcta entre dos planos consecutivos. Si hay un salto o fallo de raccord es que se ha producido un error construyendo la continuidad.
Producció audiovisual:
Producció audiovisual és la producció de continguts per a mitjans de comunicació audiovisuals; especialment el cinema i la televisió; independentment del suport utilitzat (film, vídeo, vídeo digital) i del gènere (ficció, documental, publicitat, etc.)
Hi ha tres fases de la producció audiovisual: preproducció, producció i rodatje i per ultím postproducció.
Funcions del llenguatge audiovisual:
Les funcions del llenguatge fan referència a l'ús de la llengua que fa un parlant. Són els diferents objectius, propòsits i serveis que se li donen al llenguatge en comunicar, on es dóna una funció del llenguatge per cada un dels factors, on la funció que preval és el factor on més èmfasi es posa en comunicar.
Tipos: funció conativa, funció referencial, funció emotiva, funció poetica, funció fàtica i funció metalingustica.
Producció:
S'anomena producció a qualsevol tipus d'activitat destinada a la fabricació, elaboració o obtenció de béns i serveis. En tant la producció és un procés complex, requereix de diferents factors que poden dividir-se en tres grans grups, a saber: la terra, el capital i el treball.
Realització:
El control de relització és un lloc on es duen a terme els processos necessaris per a emetre o gravar un programa a la televisió. El CR sol ser una sala annexa al plató de televisió. El seu director és el realitzador.
Edició:
L'edició és el procés de producció i publicació d'obres; sovint és sinònim d'indústria editorial. En aquesta accepció concreta, el mot català edició equival a l'anglès publishing, a l'espanyol edición, al francès édition, a l'italià editoria, al portuguès editoração.
Guió i tipos de guió:
El guió és el relat escrit del que succeirà en la pelicula. Es desenvolupa completament un argument tenint en compte que tot cal filmar-ho, gravar-ho i muntar-lo.
Tipus: Guió tècnic, guió tecnici literari, guió americà i guió europeu.

# data[].attributes.body
-Enquadrament i Tipus d'Enquadrament. Pla, contraplà i tipus de Pla en funció de l'Enquadrament.
-Càmera objectiva i Càmera subjectiva.
-Moviments: panoràmica, travelling. Zoom in, zoom out.
-Angulació: Picat, contrapicat.
-Posició del personatge respecte la càmera: Frontal, 1/4, Perfil, Escorç i Esquena.
-Unitat narrativa: Pla, escena, seqüència i el pla-seqüència. Elipsis.
-Transicions: Tall, Encadenat, fos i cortineta.
-Raccord. Error de raccord.
-Fases de la Producció audiovisual.
-Funcions del llenguatge audiovisual
-Producció.
-Realització.
-Edició.
-Guió. Tipus de guió.