# data[].attributes.body
Kristallartrit är samlingsnamnet för sjukdomar som är orsakade av akuta inammationer i en eller era leder. Inammationerna vid kristallartrit har orsakats av bildning av olika kristaller som består av olika ämnen, vilka kan vara t.ex. urat eller kalciumpyrofosfatdihydrat. De två främsta kristallartriterna är gikt och pyrofosfatartropati (falsk gikt). (Källor för alla delar: NE, Reumatikerförbundet och Med. Internmedicin av Berglund m. .)

Epidemiologi
Gikt: Förekommer oftare hos män än kvinnor.
Prevalensen hos män är > 0.6%, medan prevalensen hos kvinnor är ännu lägre.

Pyrofosfatartropati (falsk gikt): Risk för sjukdomen ökar med stigande ålder.
Incidens och prevalens för falsk gikt är > 0.3%, alltså hälften av det för vanligt gikt.

Etiologi
Gikt: Gikt orsakas ofta av livsstilsfaktorer såsom kost med högt purininnehåll, men även arvsanlag, ålder och bakomliggande njursjukdomar.  Pyrofosfatartropati (falsk gikt): Falsk gikt kan vara ärftlig, sporadisk eller sekundär.

Patofysiologi
Gikt: Orsaken till inammationen är att kroppen bildar ett överskott av urinsyra som ansamlas i form av vassa kristaller i lederna. Detta kallas för hyperurikemi vilket de flesta med gikt har,  men i många fall uteblir symptom - i endast 10-12% av fallen får individen symptom av gikt.
Pyrofosfatartropati (falsk gikt):  Vid falsk gikt frisätts kalciumpyrofosfatdihydrat (CPPD) i leden vilket leder till inammation. Om dessa CPPDkristaller inte frisätts (alltså att de stannar kvar i ledbrosket) så sker heller ingen inammatorisk reaktion.

Symptom
Gikt: Förekommer oftast i fötterna och främst i stortån (kallas för portvinstå), och inammationen sker snabbt och ofta i samband med feber. Det är som mest smärtsamt inom de första 24h av sjukdomen men avtar inom 7-10 dagar, och to (gulknottriga knölar) kan uppstå. Vid sporadisk gikt återkommer symptomen i era attacker.

Pyrofosfatartropati (falsk gikt): I över 50% av fallen drabbas knäleden, men ofta även i hand, armåbåge och axel. Symptom kan vara svullnad, rodnad, smärta i någon av de större lederna. Kronisk falsk gikt ger även morgonstelhet och trötthet.

Diagnosticering
Gikt: Gikt kännetecknas oftast av förhöjda halter urinsyra i blodet, och det är en typisk episodartrit - alltså akuta ledinammationer i en eller era leder.
Pyrofosfatartripati (falsk gikt): För att kunna diagnosticera falsk gikt krävs en ledpunktion där man analyserar ledvätskan för CPPD-kristaller och förhöjt antal vita blodkroppar. Kroniska besvär kan även bekräftas genom en röntgenundersökning.

Behandling
Gikt: För akut behandling ordineras ofta kolkicin, antiinammatoriska läkemedel och även kortisoninjektioner. Vid långsiktigt förebyggande kan man diskutera val av livsstil och kost, men man kan man även ordinera urinsyrasänkande mediciner.
Pyrofosfatartropati (falsk gikt): Vid akut behandling ordineras antiinammatoriska läkemedel. Kronisk falsk gikt behandlas på samma sätt, men ibland med tillägg av kortisoninjektioner

# data[].attributes.body
Epidemiologi: Förekommer i alla åldrar, men debuterar oftast i åldrarna 30-55 år
Asymmetrisk: drabbar olika i kroppens sidor
Jämn könsfördelning
Prevalens 0,13-0,25% av befolkningen
Incidens: 3-6 på 100000 invånare/år PsA nns i hela världen men är vanligare i nordligare länder än i tropiska områden.

Etiologi:
· Genetiska faktorer Ärftlighet  · 9/10 fall drabbas först av psoriasis. Miljöfaktorer
Infektioner: Streptokocker mm. Stress

Patofysiologi
·      Inflammation i senfästen/ligament
·      Inne i leden (inte i synovialmembranet som RA)
·      Autoimmun sjukdom med stora variationer.

Symtom
·      Led- eller mjukdelssmärta
·      Ledinflammation börjar ofta i små leder, fingrar, tår.
·      Muskelfästesinammation.
·      Nattlig stelhet & smärta  som i sin tur leder till trötthet och koncentrationssvårigheter

Diagnostik
·      Svårt att diagnostisera pga flera differentialdiagnoser.
·      Röntgen
·      Blodprov
·      Ofta psoriasis i grunden, eller psoriasis/psoriasisartrit i familjen
·      Anamnes
·      Negativt test för reumatoidfaktor.

Behandling
·      NSAID
·      Biologiska läkemedel
·      Hjälpmedel
·      Fysisk aktivitet (stretchövningar mm)
·      Information
·      Ljusterapi

# data[].attributes.body
Även kallad ledgångsreumatism Epidemiologi:
-Systematisk och kronisk sjukdom med hög inammationsaktivitet som drabbar olika organ och främst leder.
-Prevalens: 0,5-0,7%
-Incidens: 20-30/100 000 -Dubbelt så många kvinnor som män drabbas, ibland i anslutning till graviditet.
-55-60 år är vanligaste att drabbas

Etiologi: -Inte känd
-Markörer är rökning, övervikt och ärftlighet

Patofysiologi: Autoimmun sjukdom där kroppens immunsförsvar angriper lederna, infIammation i synovialleder men samsjukdom är vanlig. Ökad risk för hjärt-kärlsjukdomar, osteoporos, diabetes, smärta, depression.

Symtom: Smygande svullnad och smärta i leder, främst mindre leder, över flera månader. Morgonstelhet och nattlig värk. Besvären återkommer vid vila eller stillasittande

Diagnosticering:
-Sjukdomshistoria
-DT/MR för att påvisa förekomsten av synovit.
-Blodprov för att kolla efter RA-specika autoanitkroppar

Behandling: Främst konventionell -Information om sjukdomen och dess behandling
-Hjälp med och stöd till anpassad träning och fysisk aktivitet för att minska funktionshinder
-Läkemedelsbehandling för att lindra symptomen
-Analgetika är förstahandspreparat -Ledstelhet behandlas med NSAID
-Biologiska läkemedel
-Eventuellt operation

# data[].attributes.body
Även känd som barnreumatism, kan indelas.
Epidemiologi: Ca: 200 barn i Sverige får Juvenil Artrit per år och detta är just vanligast hos yngre mellan åldrarna 6 månader till 18 år.  Ungefär 1200-1700 barn under 18 i Sverige har idag JIA och fördelningen varierar mellan typer av Juvenil artrit, men mellan flickor och pojkar är andelen huvudsakligen jämn. Andelen som tillfrisknar är på 75% där patienten inte upplever några alls/få vidare besvär.

Etiologi: Okänd orsak Autoimmuna orsaker och viss ärftlighet.

Indelning:
-Polyartikulär: Flerledssjukdom som är näst mest vanligast och förekommer mest hos flickor. Innefattar 5 eller er påverkade leder efter första halvåret. Finns RF positiv samt negativ form som särskiljs. Endast 1-3% av fall betecknas RF positiv och som även kallas aggressiv barnreumatism med risk för leddestruktion.

-Oligoartrit: Fåledsartrit, vanligaste formen på ca 50%. Högst 4 leder påverkas efter första halvåret. Vanligtvis större leder som påverkas, därav knät är vanligast. Ögon kan även påverkas (iris specikt)

-Entesit-relaterad form: Form relaterad till Oligoartrit som innefattar de som utvecklar sakroilit, och är relativt ovanliga hos barn, men förekommer mest hos pojkar. Här karaktäriseras fåtal större leder som inflammeras och även inflammation i muskler och muskelsenor. Då oftast patellasenan eller hälsenan. Ärftlighet är vanligt och kan även dras koppling till ankyloserande spondylit.

-Juvenil Psoriasisartrit: Kan debutera långt efter ledsjukdomsdebut. Hudsjukdom där typiska tecken är spolformade (speciellt vid fingrar/tår). Nageldeformering är även vanligt och förekomst av psoriasis i släkt hör till diagnostik.

-Systemisk form: Högst 10% av barn med juvenil artrit. Karaktäriseras av feber, hudutslag och ett generellt högt inflammationspåslag. Här angrips även andra organ som lymfkörtlar lever eller mjälte, med hudutslag och förstoring av organ.

-(Finns även ospecicerad form)

Symptom:
-Morgonstelhet
-Smärta i leder
-Kardinaltecken på inflammation i leder
-Lymfkörtelförstoring
-Viss rörelseinskränkning

Patofysiologi: Autoimmun sjukdom där immunförsvaret angriper kroppens egen vävnad och leder. Naturalförloppet varierar beroende på specik form.

Diagnosställning: För att ställa diagnosen krävs det att artrit har funnits i 3 månader hos barnet utan klar orsak.

Behandling:
-NSAID (anti inflammatoriska läkemedel)
-Fysioterapi

# data[].attributes.body
-Epidemiologi
-  Sjukdomen drabbar ungefär 0,5 procent av befolkningen.
- Den är vanligare hos män och ofta insjuknar man tidigt i livet.
- Sjukdomen uppträder ofta i ungdomen eller yngre medelåldern. - Även barn kan få Pelvospondylit. - - Kvinnor insjuknar något senare då över 50 år är könsfördelningen jämn.

Etiologi
- Pelvospondylit är till viss del ärftlig, men risken att föra vidare sjukdomen är låg. I övrigt är uppkomsten till sjukdomen okänd.

Patofysologi
- Inammatorisk, progressiv och kronisk sjukdom i sacroiliacalederna (SI-lederna) och nedre delen av ryggen. Detta är en autoimmun sjukdom.

Symptom:
- Smärta, värk, stelhet, tendinit i hälsena, bäckenkanter och sternocostallederna samt inammation i iris, ögats regnbågshinna.
- Dov, diffus, djup smärta i sätesregionen.
- Det vanligaste som sker vid Pelvospondylit är tilltagande molande värk i korsryggen, typiskt är smärtan värst sen natt men även tidiga morgnar så kan smärta och stelhet dämpa sig. Stelheten försvinner under dagen men återkommer sedan.
- Symtomen startar sällan akut utan utvecklas under en längre period och det kan gå upp mot era månader. Smärtan och stelheten kan under tidsperioden variera i styrka. Vanligt är också att smärta växlar från sida till sida.

Diagnosticering
- Uppfylls 4 av 5 kriterier nns en 80procentig risk att Pelvospondylit är rätt diagnos.
1. Korsryggsmärta som kommit smygande och är starkast under efternatten
2. Morgonstelhet
3. Stelhet efter att ha suttit stilla länge, stelhet minskar med fysisk aktivitet
4. Symtom som hållit i över 3 månader
5. Ålder under 40 år (gäller män) när besvären började

Röntgenundersökning styrker även diagnosen. Man försöker även beskriva smärtan och berätta hur den känns. Man brukar även få huden och ögonen undersökta samt lämna snabbsänka, CRP. Har patienten inammationsdrabbade leder uppvisas specika artrostecken från dessa leder.

Blodprover påvisar HLAB-27-positivitet (prov som påvisar autoimmunitet) hos >90% av patienterna. Ofta tas även lever- och njurvärden samt bentäthetsundersökning för att utesluta benskörhet.

Behandling
- Den viktigaste behandlingen är att träna kroppen och hålla ryggen aktiv. Fysioterapeutisk behandling med anpassade program.

Kring träningen är följande 3 komponenter viktiga:

Rörlighetsträning för att motverka en framåtlutande hållning samt stelhet i bäcken och höftparti.

Konditionsträning för att träna bröstkorgens funktion och motverka stelhet vid andning.

Styrketräning som syftar primärt till att förbättra hållningen.

Antireumatiska, antiinammatoriska samt biologiska läkemedel kan användas. Detta är för att minska inammationer, stelhet och smärta och för att förhindra ledförstörelse och bibehålla rörlighet. Kortisonspruta kan användas vid akuta tillfällen i den inammerade leden som uppger smärta. Reumakirurgi brukar inte vara nödvändigt men kan ibland behövas för smärtlindring och för att förbättra funktionerna.

# data[].attributes.body
Epidemiologi: Artros är den vanligaste ledsjukdomen och förkommer i de flesta leder, vanligast är i knä, höft, fingrar, stortå, intervertebralleder och mellankotskivor i ryggen.

Prevalens är svårt att fastställa då det skiljer sig mycket mellan åldrarna, kön, vilken/vilka leder och vart man bor i världen. För åldrarna 60+ år beräknas ca 10% av män och 18% av kvinnor lida av artros.    WHO menar att artros är en av de tio sjukdomar som orsakar störst global sjukdomsbörda.
I Sverige säger aktuell forskning att var fjärde vuxen över 45 år har artros i någon led. Detta motsvarar ungefär 1 miljon människor.

Artos i knäleden är vanligare hos män som är yngre än 45 år. Annars är artros vanligare hos kvinnor med ett ungefärligt 2:1 förhållande.

Etiologi
Ålder: Högre prevalens vid stigande ålder, men beror på många olika faktorer. Det kan t ex ha att göra med att sjukdomen utvecklas långsamt.
Genetiska faktorer: Ärftlighet är en vikti faktor, speciellt där man ser artrosutveckling i ngrarnas leder hos kvinnor. Risken att få sjukdomen ökar med 30% om en nära släkting har artros.
Mekaniska faktorer: Ogynnsam ledbalastning som kan vara ett resultat av:

Övervikt -  högt BMI ökar risken att drabbas av artros.

Muskelsvaghet - Minskar ledens stabilitet.

Tungt/slitsamt arbete och hårt fysiskt idrottande gäller främst höftled och knäled.

Tidigare ledskada

Patofysiologi Artros involverar alla ledens vävnader (ledkapsel, ledband, det subkondrala benet, angränsande nerver och muskulatur) då det räcker med en förändring i en av dessa strukturer för att orsaka den förändring i mekanik och belastning som gör att artros kan utvecklas. I brosk förekommer en kontinuerlig uppbyggnad och nedbrytning av vävnaden. Vid artros finns en obalans mellan nedbrytning och uppbyggnad av ledbrosket, vilket leder till en successiv förlust av broskvävnad. Ledbrosket blir trådigt och tunnas ut och kan så småningom försvinna helt. Det kan även ske en ökad benomsättning där remodellering orsakar subkondral skleros (förhårdning av vävnad). Artros kan även leda till osteofyter runt ledytan.

Herberdens artros = i DIP lederna (oftast de som drabbas först)
Bouchards atros = i PIP lederna

Symtom
Symtomen kommer oftast smygande under en längre tid vilket gör det svårt att fastställa en tid för symtomdebut. Ett trauma mot leden kan vara en utlösningsfaktor.

Symtom:

·      Smärta, stelhet och nedsatt rörelseomfång. Smärtan blir mest påtaglig vid aktivering av den/de berörda lederna samt under belastning. I senare skede av sjukdomsförloppet kan även smärta under nattetid uppkomma.  ·      Stelhet vid inaktivitet.

·      Vilovärk vid vissa typer av artros, tex höftartros.
·      Stelheten på morgon blir oftast lindrigare efter mindre än 30 min.
·      Många patienter upplever en generell trötthet som inte går att vila bort.
Viss ömhet kan förekomma

Vid undersökning ses nedsatt rörlighet, krepitationer från leden, palperbara osteofyter och nedsatt fysisk kapacitet. Diagnosen ställs efter bedömning av anamnes, symtom och kliniska fynd.

Diagnos: Det är avgörande att låta patientens symtom styra diagnostiken och åtgärderna när man utreder och behandlar artros.  Bilddiagnostik med röntgen och ultraljud är ett komplement till den kliniska undersökningen, när man är osäker på diagnosen, och när det nns avvikande symtom eller kliniska fynd. Bilddiagnostik med magnetkamera används däremot inte i artrosutredningar.

Behandling I första hand ges fysioterapi och patientinformation. I tidigt skede kan analgetika och NSAID ge lindring. Ortoser kan användas för att stabilisera och skydda leden. Protesoperation kan bli aktuellt om artrosen har en betydande påverkan på patientens dagliga liv och inte svarar på icke-operativ behandling. I vissa leder kan artrodes (steloperation) vara ett alternativ.

BEHANDLINGSPYRAMIDEN

1. Grundbehandling: Vid alla besvär - Info, träning, viktnedgång, egenbehandling m.m.

2. Tilläggsbehandling: Vid otillräcklig symptomlindring och grundbehandling - Läkemedel, hjälpmedel, TENS

3. Operation: Vid svåra besvär

# data[].attributes.body
Epidemiologi
Osteoporos är ingen reumatisk sjukdom men är överrepresenterad bland reumatiker.
Totalt uppskattas ca 300 000 personer i Sverige ha osteoporos. Eftersom fler individer blir äldre så kommer fler att drabbas av benskörhet i Sverige.
Utbredningen av osteoporos skiljer sig åt mellan olika länder beroende på demografi. Det är vanligare i norra Europa och det är till exempel dubbelt så stor chans att få fraktur i Sverige jämfört med Frankrike. Det skiljer sig också åt mellan klass, etnicitet och så vidare. Till exempel är benskörhetsfrakturer vanligare bland den svarta befolkningen i USA än den vita.

Etiologi
Primär osteoporos innebär en obalans mellan nedbrytande och uppbyggande av skelettet.
Sekundär osteoporos är en följd av annan sjukdom eller tillstånd som tex:
- Medicin tex kortison
- Alkoholmissbruk
- Ätstörning
- Östrogenhämmare (bröstcancer)
- Reumatoid artrit

Förekomsten av osteoporos hos kvinnor i Sverige ökar 2-3% i 50-årsåldern till 50% i 80-årsåldern. Varannan svensk kvinna och var fjärde svensk man drabbas efter 50 års ålder av benskörhet.

Patofysiologi
Det vi inte kan påverka:
- Hög ålder
- Kvinnligt kön, 50% risk för kvinnor att få osteopros
- Ärftlighet

Det vi kan påverka:
- Rökning
- Undervikt
- Fysisk inaktivitet
- Brist på kalcium och D-vitamin
- Alkoholkonsumtion

Osteoporos är förlust av benmassa.

Östrogen skyddar skelettet mot benförlust och därför är kvinnor som genomgått menopaus i större risk för osteoporos.

Oftast sker frakturer i spongiöst ben, till exempel handled, axel, kota, bäcken och höft.

Symptom
Ger inte upphov till några specifika kliniska symptom, det är följden av sjukdomen, dvs fraktur, som ger upphov till symptom.
Frakturer efter lågenergitrauma efter fall i samma plan samt att patienter har kotkompressioner

Diagnosticering
DXA-mätning av bendensitet ska göras för att sätta diagnos.

Man kan använda sig av ett riskvärderingsverktyg som kallas fracture risk assessment tool (FRAX) för att förutsäga risken för fraktur hos bensköra

Behandling
Målet med all behandling av osteoporos är att hindra utveckling och minska fallrisken för att undvika framtida frakturer.
Till kvinnor kan man ge östrogenersättning för att minska hastigheten av benförlust.
Minska fallrisken med gånghjälpmedel, halkskydd, höftbyxa, synhjälpmedel mm. Viktigt att patienten tränar styrka och balans med en fysioterapeut för att minska fallrisken.
Farmakologisk behandling delas upp i preparat som syftar till att hämma benresorptionen (osteklasterna) och de som påverkar benformationen (osteblaster).
Tillskott av kalcium och D-vitamin

# data[].attributes.body
Benämningen på maligna tumörer bero på vilken vävnad tumören utgår från:

·       Cancer (Karcinom) är tumörer som utgår från epitelvävnad, t ex skivepitel, basalceller, olika körtelepitel.

·       Sarkom är tumörer som utgår från stödjevävnad (bindväv, fettväv, muskler och benvävnad).

·       Lymfom är en tumörsjukdom som utgår från lymfatisk vävnad (lymfkörtlar och lymfkärl).

·       Leukemi är en tumörsjukdom som utgår från blodcellerna.

·       Gliom är tumörer som utgår från nervsystemets stödjevävnad (gliaceller).

# data[].attributes.body
Foglossning/bäckenuppluckring
Smärta över SI-leder samt symphysis pubica vid graviditet.
Okänd smärtmekanism men finns olika förklaringsmodeller.

Förändrad biomekanik

hormonella

sociala faktorer

Riskfaktorer:

tidigare ryggbesvär

multipla aborter

rökning

beteendemässiga faktorer

Behandling:

Uteslut röda flaggor

biopsykosocialt perspektiv

Särskilj ländryggsmärta och bäckensmärta under eller efter graviditet

Information, bälte, träning, akupunktur, TENS

# data[].attributes.body
Höftfraktur

frakturer i övre femurändan

oftast äldre med osteoporos efter måttligt trauma, tex fall i samma plan

75% kvinnor

Tre typer:

1. Cervikal (medial)

"collumfraktur"

intraartikulär, på lårbenshalsen

indelning enligt Garden I- IV, där I är odislocerad/inkilad och IV helt avhoppad

alltid viss skada på caputs cirkulation ⇒ dålig läkning

pseudartros eller caputnekros (kollaps av caput femoris) förekommer hos 40%, risken för caputnekros ökar med felställningen

2-3 LIH-spikar i collum femoris

protes om gravt dislocerad fraktur, vid RA görs total artroplastik

2. Trochantär

proximalt i femur , lateralt om collum femoris

något äldre patienter än vid cervikal fraktur

Richardplatta och glidskruv alt märgspik

om isolerad fraktur genom trochantern kan det räcka med kryckor

god prognos

3. Subtrochantär

översta delen av femurdiafysen

ovanlig

osteoporos, högenergiskada eller metastas predisponerar

ofta mer felställning och större blödning än de trochantära, fördröjd läkning

op (längre platta alt märgspik), avlastning till läkning (2-3mån)

Stressfraktur

utmattningsfraktur hos fysiskt aktiva, osteoporos eller vid strålbehandling

ofta subakut debut

ev dislocering

rtg + scint

osteosyntes, tar lång tid innan läkning

Diagnos

typiskt ses förkortat ben och utåtroterad fot

kliniskt svårt att särskilja typerna

vid inkilad fraktur kan patienten ofta komma gående

observera att smärtorna kan förläggas till knäet

anamnes: ensamboende, trappor/hiss, hemhjälp, gånghjälpmedel?

rtg höft + bäcken på alla äldre som fallit omkull och har smärtor från höften/bäckenet!

frakturen syns ev inte på rtg initialt, scint kan göras efter 4 dagar, alt MR eller ny slätrtg efter 1 v.

Bäckenfrakturer

Bäckenringfraktur

fragilitetsfraktur hos bensköra vid fall i samma plan

stabil

oftast i ramus superior och inferior os pubis

belastningsmärta och ömhet i ljumsken, smärta vid kompression av bäckenet, ömhet i SI-regionen

rtg för diagnos, ibland syns dock inte odislocerade frakturer varför man får göra scintigrafi, alt vänta och göra ny slätrtg

direkt mobilisering med gånghjälpmedel

analgetika

Instabil bäckenringfraktur (acetabularfraktur)

intryckning av caput femoris i acetabulum vid högenergetiskt våld

ofta cirkulationspåverkan, ev livshotande blödning

män har ofta samtidig urethraskada, blödning från meatus och hematuri tyder på urinvägsskada

uteslut blåsruptur och rektumskada

trauma-CT + bäckenrtg (Judetprojektioner)

leder ofta till sekundär artros

Åtgärd

IVA

upprepat bukstatus och omkretsmätningar

urakut angio med embolisering om massiv blödning

ingen op för att stoppa blödning

när cirkulatoriskt stabil pat kan bäckenet stabiliseras

vid ringa felställning är konservativ behandling bäst

annars extern (6-8 v) eller intern fixation

Slitfraktur

kraftig muskelkontraktion tex hamstring⇒ muskelfästet (tub ossis ichii) lossnar (m rectus femoris)

passiv och aktiv rörelse gör ont

rtg, analgetika, avlastning

god prognos

ÖVRIGA ÅKOMMOR HÖFT

Höftsmärta projiceras ofta i ljumsken, men kan även upplevas på flera ställen.

BURSIT = inflammation i bursa
Ca 15 bursor i höften

Trochanterit - är en symtomdiagnos som kännetecknas av smärta och palpationsömhet i mjukdelar vid området över trochanter major på höftens utsida. Akronymen GTPS (Greater Trochanteric Pain Syndrome) används ofta internationellt.

Epidemiologi: Trokanterit är ett av de vanligaste smärttillstånden i höften. Förekomsten är högst hos medelålders och äldre kvinnor. Bland idrottare drabbas ff a löpare. Övervikt är en annan riskfaktor. Samsjuklighet med artros i höftleden är vanligt.

Etiologi: Trochanterit kan ha flera orsaker, varav flera har med över- eller snedbelastning att göra. Snedbelastning är en vanlig orsak och kan till exempel bero på benlängdsskillnad eller funktionell benlängdsskillnad, vilket innebär höjdskillnad på vägen vid löpning. Snedbelastning kan även vara en följd av ryggproblem. En annan vanlig orsak är monotona rörelser. Övriga orsaker kan vara trauma, friktionsskada, pronationsfot, brett bäcken eller stram tractus iliotibialis, senvävnaden som sitter mellan höftbenskammen och knäts utsida.

Behandling: De allra flesta som får en slemsäcksinflammation behöver ingen behandling, eftersom den ofta läker av sig själv på ett par veckor. Vid besvär kan kortison injiceras och man kan förlänga/dela tractus iliotibialis muskel/sena.

Iliopsoasbursit
Tuber ischi-bursit

Coxa saltans -  "Snapping hip". Tensor fascia lata som med ett klick glider över trokantern.

Femuro-acetabulär inpingement -

Patofysiologi: Kan vara asymtomatiskt i ett tidigt stadium. Broskskada förekommer nästan alltid och vanligt att hitta artros när man får denna diagnos.

Består av en kollision av acetabulum och collum femoris genom pålagingar.
2 olika:

Cam-typ: Pålagring på caput femoris och/eller collum femoris. Vanligast hos unga, idrottssaktiva män.

Pincer-typ: Pålagring på acetabulum (ledpannan). Vanligast hos i yngre medelåldern

Symptom: Rörelseförmågan i höftleden är inskränkt. Vid kollisionen uppstår djupt liggande ljumsksmärta. Kan upplevas som upphakningar eller huggsmärtor. Främst vid flexion och inåtrotation.

Behandling: Röntgen kan bekräfta inpingementtest. Skada på ledytor och labrum kan kräva MR.
Rörelseträning och allmän muskelträning som primär insats. Höftledsartroskopi där pålagringar tas bort och ev laga labrum. Rekommendationer under utveckling.

Entrapment:
Meralgia parestetica - vanligaste inklämningssyndromet som uppstår pga n. cutaneus lateralis femoris kläms i sin kanal under Lig. Inguinale. Ofta pga mekaniska faktorer som hårt sittande byxor eller viktökning.
Symptom: Störd inervering av området L2-L3, utsida lår. Domningar och pirr kan förekomma. Kan utvecklas till smärta om kompressionen fortsätter.
Behandling: Blockad av nerven i komb med kortisoninjektion, ev friläggning av nerven eller nervavskärning vid svåra besvär.

# data[].attributes.body
Män får oftast prostatacancer och det är också den cancerformen flest män dör av
Kvinnor får oftast bröstcancer men dör oftast av lungcancer.

Vanligast cancerformerna som ger metastaser i kolumna:
- Bröstcancer
- Prostatacancer
- Lungcancer
- Njurcancer
- Cancer i lymfsystemet

# data[].attributes.body
Tumörer uppstår genom förändringar i genomet = mutationer.

Hyperplasi:
Cellerna ökar i antal men behåller ursprunglig form och funktion. Oftast klarar kroppen av att ta hand om hyperplasier. Det

Dysplasi:
Cellerna fortsätter dela sig och förändras till utseende och ursprunglig funktion. Dysplasi kan ses i mikroskop vid cellprov.

Cancer in situ:
Cellerna är nu så pass förändrade att de blivit cancerceller. In situ betyder på plats och innebär att cellerna inte tagit sig in i andra vävnader eller metastaserat.

Invasiv cancer och metastaserande cancer:
Cancercellerna tränger in i andra vävnader och organ och släpper ifrån sig cellbitar som fastnar på andra ställen i kroppen = metsastaser eller dottertumörer.

Mutationer som krävs:
Sustaining proliferative signaling:
Tumörerna tillverkar egna tillväxtsignaler då omgivningen slutat med det.

Evading growth suppressors:
Tumören muterar till att inte reagera på tillväxthämmande signaler från andra celler.

Resisting cell death:
Mutation som gör att tumören kan undvika apoptos (programmerad celldöd) och fortsätter dela sig.

Inducing angiogenesis:
Tumören är så pass stor att näring inte kan diffunderas in i den så den mutera så att blodkärl växer in i den och näring och syrgas kan diffundera in.

Activating invasion and metastasis:
Mutation som gör att tumören bryter sig igenom sitt vävnadsutrymme och blir invasiv. Den bryter sig in i omkringliggande vävnader och släpper ifrån sig celldelar som bildar metastaser. Metastaserna är leder oftast till dom störa konsekvenserna.

Enabling replicative mortality:
Cellerna fortsätter dela sig oavsett omgivningens förutsättningar så länge det tillförs näring och syrgas.

# data[].attributes.body
Är vanligast i australien och noradremika.                                      Etiologin är genetiska aspekter, omgivningsfaktorer, allergener, kostvanor, luftföroreningar inomhus, kyla, fysisk ansträning, NSIAD                                          Epidemiologin är att ca 800 000 har astma i Sverige idag och har jämn könsfördelning.                   Patofysiologin: Föreligger en kronisk luftvägsinflamation. Sker bronkspasm där bronkerna drar ihop sig, en inflamation i slemhinnorna och mindre och ökad sekretion av slem som minskar diametern som ger ett mindre lumen i alveolerna. PÅ insidan av bronkerna finns eusonfila granolocyter som förstör epitelet och bidrar till att förtjocka luftslemhinnans basalmembran som sker en ökad skörhet i bronkerna och kan leda till att slemhinnan lossnar. Personen andas ofta med högt återfjärdringstryck   Symtom är pip i bröstet, trånghetskänsla i bröstet, anfåddhet, hosta och varierar över tiden, känslig vid kyla. Är en system sjukdom som drabbar flera system.(kommer ofta smygande hos vuxna
Behadnling: Fokuserar på förebyggande åtgärder och icke farmatologisk behandling. Som patient utbildning och att sanera miljön utan tobak och parfymer. Målet är symtomfrihet även vid kyla och exponering för luftvägsirriterande ämnen, ingen begränsning av dagliga aktiviteter, förhindra försämring i luftfunktionen.
Prognos: Obehandlad astma kan leda till strukturella förändringar i luftvägarna och kan få KOL liknande symtom och irreversibel luftvägsobstruktion, samt hypertrofi i glatt muskulatur.

Man kan utföra ett Reversibilitetstest för att diagnostisera astma = man ser om man kan återgå till en mer normal funktion på lungorna genom bronkdilaterande medel.
FEV1: Forcerad exspiratorisk volym mätt under 1 sekund
1. Registrera FEV1, VC och FVC och/eller PEF.
2. Ge kortverkande brondilaterande
3. Vänta minst 15 min
4. Reg FEV1, VC och FVC och/eller PEF.
KOL visar inte lika bra reversiabilitet.

# data[].attributes.body
Epidemiologi: Kroniskt obstruktiv lungsjukdom (KOL) är en sjukdom som ökar dramatiskt. För personer mellan 45 och 65 år är prevalensen 10 % och den ökar med stigande ålder.
Etiologi:

Rökning - dominerande riskfaktor. Minst 50 % av de som röker utvecklar spirometriförändringar som vid KOL

Passiv rökning

Yrkesmässig exponering för luftvägsirriterande ämnen

Hereditet för obstruktiv lungsjukdom

Exponering för gaser vid förbränning av biobränslen

Luftvägsinfektioner i barndomen

Bronkiell hyperreaktivitet

Atopi

Alfa-1-antitrypsinbrist - kan leda till emfysem, även hos personer som inte röker.

Patofysiologi: Den kroniska obstruktiviteten, som beror på en kombination av bronkiolit och emfysem, utvecklas smygande.

● Kronisk inflammation i luftvägarna
● Ökning av submuköskörtelvävnad
● Slemmet i de små luftvägarna har betydelse för obstruktionsgrad och gasutbytet
● Inflammationen i bronkiolerger också obstruktion
● Kronisk inflammation även i övriga kroppen – systemsjukdom
● Komorbiditet: kardiovaskulära sjukdomar som hjärtinfarkt, stroke och hjärtsvikt
● Hyperreaktivitet ses även vid KOL

Symptom:

Dyspné

Hosta med varigt slem

viktnedgång

Uppblåst bröstkorg med synligt hårt arbetande m.sternocleidomastoideus.

Dynamisk kompression uppstår eftersom diametern i bronkiolerna minskar.
US:
• Lågt FEV1,0
• Förhöjd RV
• Sänkt VC
• Negativt reversibilitetstest

Exacerbation
● Akut försämring i sjukdomen
● Ökad andfåddhet
● Förvärrad hosta
● Missfärgat segt slem

Följdsjukdomar:

Emfysem: alveoler faller samman till större blåsor. Påverkar elasticiteten och ökar deadspace, mer luft når aldrig blod/kärl-barriären eftersom ytan för diffusion förändras.

Osteoporos

Cor pulmonale: svikt av höger kammare pga förhöjt tryck i lungkretsloppet, kan leda till död.

Försämrad muskelfunktion

Viktigaste behandlingen
● Rökstopp
● Livsstilsförändring –Fysisk aktivitet
● Miljösanering
● Nutrition

# data[].attributes.body
Lungemfysem innebär att väggarna i lungblåsorna, alveolerna, förstörts. Istället för en klase av lungblåsor bildas större uttänjda blåsor. Luften samlas i de uttänjda alveolerna och gasutväxlingen mellan luften och blodet fungerar inte längre. Syresättningen försämras vilket leder till andfåddhet.
Lungemfysem är en del av KOL-sjukdomen och kan till viss del behandlas med läkemedel. I vissa fall kan lungemfysem opereras, då tar man bort de delar av lungvävnaden som inte fungerar.

# data[].attributes.body
● Akut andningssvikt kan utlösas av akut, svår astma, utbredd pneumoni, luftvägshinder, läkemedelsförgiftning (opiater)
● Kronisk andningssvikt ex KOL
● Therese Olsson från IVA kommer att prata om ARDS (acuterespiratorydistress syndrome) vars bild liknar den som sker i lungorna vid Covid-19

# data[].attributes.body
Olika typer av pneumoni
● Primär pneumoni
● Sekundär pneumoni (oftare inläggning på sjukhus)
● Aspirationspneumoni
● Postoperativ pneumoni
● Sjukhusförvärvad pneumoni

Riskfaktorer:
Anestesi:
● Slemmängden ökar
● Ciliernas funktioner försämras
● Atelektaser är en grogrund för bakterier
● Långvarigt liggande påverkar FRC

Kedjan: Luftvägsstängnig-atelektas (Vanligaste orsaken till atelektas är slemstagnation i bronkerna-bakterier-pneumoni

Behandling
● Antibiotika
● Ibland andningsgymnastik, men inte mycket forskning finns!!! Ofta symptomlindrande för personer med mycket slem.
● Mobilisering

# data[].attributes.body
Lungkollaps förekommer främst hos yngre personer som idrottar, personer som röker, hos långa smala personer och hos personer som är äldre än 70 år.

Du som en gång har fått en lungkollaps har en ökad risk för att få en ny.

När en lunga faller ihop kan det hända att luften som har kommit in i lungsäcken inte kommer ut. Det kan leda till att även den andra lungan faller ihop. Det är mycket ovanligt att båda lungorna kollapsar. Det är livshotande, men om du får snabb behandling blir du bra igen.

Symptom:
Vid en lungkollaps brukar du ha ett eller flera av följande besvär:

Det gör ont i bröstkorgen när du andas.

Smärtan kommer plötsligt, men kan minska efter en tid.

Det känns tungt att andas.

En mindre lungkollaps läker ofta av sig själv.
Luften behöver sugas ut ur lungsäcken om läkaren bedömer att lungkollapsen inte kommer att läka av sig själv. Det görs genom en liten slang i lungsäcken. Slangen är kopplad till en ventil som sitter på utsidan av bröstkorgen. När du andas som vanligt sugs luften i lungsäcken ut.
Du kan lämna sjukhuset samma dag som ingreppet gjordes. Du har kvar slangen och ventilen i kroppen. Efter några dagar får du komma tillbaka för en kontroll. Läkaren tar bort ventilen och slangen när hen kontrollerat att lungorna ser bra ut. Kontrollen görs med lungröntgen.

En mer komplicerad lungkollaps kan behöva behandlas med en lite grövre slang som kopplas till en särskild sugmaskin. Maskinen suger ut luften och håller lungan utspänd tills lungan har läkt. Med denna behandling får du stanna kvar på sjukhuset i några dagar, tills läkaren ser att lungan kan hållas utspänd av sig själv.

# data[].attributes.body
Epidemioologi: Cystisk fibros är en ärftlig sjukdom som drabbar cirka 1 av 5 000 födda i Sverige. En av 30 (3 %) är bärare av genskadan för denna sjukdom. Man räknar att det i hela världen finns 100 000 människor som har cystisk fibros.

Patofysiologi: Sjukdomen är ärftlig – så kallad autosomalt, recessivt ärftlig. Det betyder att ett barn måste ärva en skadad (muterad) gen från vardera föräldern för att få sjukdomen. Genen för cystisk fibros har lokaliserats till den långa armen av kromosom 7.
De allra flesta slemproducerande körtlar är påverkade och de utsöndrar ett ovanligt segt slem som täpper till körtlar och utförsgångar i olika organ. I luftvägarna leder otillräckligt befuktning av slemhinnan till störd flimmerhårsfunktion, saliven blir dessutom tjock och seg och dräneras dåligt. När slem och saliv inte avlägsnas som de ska, leder det till bakterieöverväxt, något som disponerar för upprepade eller kroniska infektioner i luftvägarna. Dilemmat med dagens behandling är att den inte förmår korrigera den underliggande defekten så att slemhinnans fuktnivå normaliseras.
Nedsatt utsöndring av sekret (enzymer) och bikarbonat från bukspottkörteln försämrar matsmältningen i mag-tarmkanalen. Det ger bristande upptag av fett ur kosten och avföringen innehåller mycket fett.

Symptom: De dominerande symtomen yttrar sig i luftvägar och mag-tarmkanalen. Dessutom kommer allmäntillståndet ofta att vara sänkt. Den sjuka kan ha symtom och besvär som kommer från lungorna, som hosta och återkommande luftvägsinfektioner. Det är heller inte ovanligt med besvär från bihålor och näsa. Dessutom kommer den fysiska prestationsförmågan att vara sänkt, på grund av sviktande lungfunktion. Patienten får upprepade övre och nedre luftvägsinfektioner.

Besvär från mag-tarmkanalen är också vanliga. Först och främst handlar det om undernäring på grund av försämrat upptag av näringsämnen från tarmen. Fettrik avföring är vanlig, särskilt hos barn. Hos barn kan sjukdomen leda till tillväxt- och utvecklingshämning, bland annat sen pubertet.

Symptombehandling (lungor)
● Vidga luftrören
● Lösa segt slem
● Avlägsna slem
● Behandla infektioner
● Näringsrik kost

Följder
● Försenad pubertet
● Infertilitet
● För tidig död (median 50 år)

# data[].attributes.body
"Frozen shoulder"

Naturalförlopp i tre faser:
1. Infrysningsfas 3-6 månader
Patienten har ont och får successivt svårt att röra armen, speciellt vid inåt- och utåtrotationer.

2. Frysfas 3-6 månader
Smärtan minskar och skuldran blir stel

3. Upptiningsfas 3-6 månader
Patienten upplever en minskad smärta och ökad rörlighet som till slut går tillbaka till normalt.
Totala symptomperioden kan ta månader till år.

Etiologi: okänd
- 2-5% av befolkningen drabbas
- Vanligast bland kvinnor 45-65 år

Symptom: nytillkommen smärta utan påvisbar bakomliggande orsak. Smärta och  rörelseinskränkning. Kan lätt misstas för annan axelproblematik.

Patofysiologi: Synovial inflammation, kontraktur av det korakohumerala ligamentet och fibrös förtjockning av ledkapseln.

Undersökning: PROM ger stumt stopp i utåtrotation med smärta. Kan förväxlas med artros eller subakromial inklämning.

Behandling: smärtlindring i alla faser, rörlighetsträning i sista fasen då skuldran varit orörlig och eventuellt drabbats av atrofi.

# data[].attributes.body
Vanligast förekomna frakturen i skuldran är nyckelbensfraktur. Drabbar oftast unga män på grund av fall eller kontaktidrott och behandlas med mitella.

Överarmsfraktur på collum chirurgicum drabbar oftare äldre kvinnor och behandlas konservativt.

# data[].attributes.body
Inklämning i det subakromiella utrymmet kan drabba m supraspinatus, subdeltoidbursan och m biceps brachii caput longum på grund av minskat utrymme.

Orsak: Ensidigt och statiskt arbete i eller ovan axelhöjd (målare, elektriker, montörer), trauma. Artros i AC-led kan vara delorsak.

Symptom:  rörelsesmärta vid rörelser ovanför axelnivå, vilovärk och störd nattsömn.

Undersökning: Smärta inom rörelseomfånget 70 - 130 grader (smärtbåge), positivt svar enligt Hawkins och Neer. Det kan finnas osteofyter på kanten till akromion. Palperingsöm över AC-led (AC-atros kan vara delorsak).

Behandling: konservativ. Analgetica, fysioterapi, anpassad aktivitet, ergonomisk rådgivning och eventuellt kortisoninjektion. Behandling i minst 6 månader med målet att minska inklämningen och återfå normal rörlighet. Röntgen görs för att undersöka ostefyter, rupturer eller "hooked" akromion.

Finns i tre faser:
1. Inflammation och ödem
2. Bursafibros eller tendinit
3. Benpålagring och senruptur

# data[].attributes.body
De flesta frakturer i armbågsregionen och underarmen sker efter fall där patienten tar emot sig med rak arm.

Ca 6-7% av alla frakturer drabbar armbåge och underarm.

Diafysär underarmsfraktur:
- En så kallad "parerskada" som uppstår efter att man skyddat sig mot ett slag
- Inte mycket muskler som skyddar benet

Distal humerusfraktur
Epikondylfraktur
Oelcranonfraktur
Koroindfraktur
Caput- och collum radii-fraktur

# data[].attributes.body
Golfarmbåge
- Medial epikondyalgi kan det också heta då det inte alltid är en inflammation

Uppkommer av repetitiv belastning i handleds- och fingerflexorer som leder till överbelastning och / eller mikrotrauman i de muskler som fäster på den mediala epikondylen.

- Sensmärta
- Kan ge långvariga besvär
- Vanligt bland hantverkare
- Vanligare än lateral epokondylit

Behandling:
- Konservativ
- Töjning
- Stegrad excentrisk träning
- Avlastning med tex ortos
- Smärtlindring

# data[].attributes.body
Tennisarmbåge eller musarm
- Lateral epikondyalgi kan det också heta då det inte alltid är en inflammation

Överbelastning av m extensor crepe radialis brevis som beror på repetitiv belastning.

Behandling:
- Samma som vid medial epikondylit

# data[].attributes.body
Pigluxation

Namnet kommer av att pigan drar hårt i det stygga barnets arm

Luxation av caput radii genom drag i armens längsriktning

Vanligaste armbågsskadan hos barn under 4 år

Klinisk diagnos:
- Observera barnets beteende: ilska, smärta, undvikande beteende med armen, vill inte supinera eller ens använda armen

Reponeras via snabb supination
(film på Camvas)

Kronisk armbågsinstabilitet
- Vanligast i lateral riktning
- Framförallt rehabiliterande behandling
- Beror på insufficiens kollateralligament i armbågen

Luxation i armbågen
- Trauma beror på riktning och energi som avgör skada
- Vanligast vid fallolycka - tar emot sig med rak arm och unna dislokeras posteriort i förhållande till humerus
- Utreds med röntgen för att utesluta skelettskada
- Perifer nervpåverkan bör kollas innan reponering
- Eventuellt operation och immobilisering
- God prognos

# data[].attributes.body
Kubitaltunnelsyndrom
- N ulnaris
Nerventrapment i sulcus nervi ulnaris

Ger:
- Lokal värk som strålar ut i nervens försörjningsområde
- Ömhet över nerven i armbågshöjd - Domningar och stickningar i lill- och ringfinger nattetid eller när man suttit länge med böjda armbågar.

Pronatorsyndrom
- N medianus

Beror på stramhet i muskulatur (m pronator teres, m brachialis) och stramhet i aponeurosen fån bicepsmuskeln

Ger:
- Värk proximalt i underarmen

Radialtunnelsyndrom
- N radialis

Ger:
- Diffust lokaliserad värk dorsoradialt på proximala underarmen.

# data[].attributes.body
GH – tillväxt hormon, reglerar levern att frisläppa en ökad tillväxt i ben och muskulatur i ben och brosk. Om frisättningen av tillväxt hormon inte regleras under uppväxten drabbas man av gigantism. Personen blir väldigt lång

Överproduktion av GH i vuxen ålder ger tillväxt av platta ben, brosk och bindväv med kraftig käke och klumpigare ansiktes drag. - gigantism

Akromegali: Tumör som producerar tillväxthormon: Tillväxt i bendelar och mjukvävnad, ger giganism om det sker när personen fortfarande växer.

# data[].attributes.body
Neonatal höftinstabilitet:
Neonatal: Luxerbar eller luxerad höft vid födsel. Förekomst 1 %. Drabbar oftast flickebarn. Sätesbjudning kan vara en orsak. Behandlas direkt efter födsel för att undvika senare komplikationer som till exempel artros i höften. Behandlats med von Rosenskena i i 2-3 månader i en fixation av höften i obduktion och flexion.

Coxa plana / Perthes sjukdom:
Perthes: Aseptisk osteonekros i kaput femoris. Vanligare hos pojkar 4-9 år. Smygande debut med smärta i ljumske, hälta och inskränkt rörlighet i obduktion och inåtrotation. Giagnos via röntgen. Specifik behandling saknas och det råder ingen gemensam ståndpunkt om hur det ska behandlas men fokus ligger på att bibehålla rörlighet och motverka adduktionskontraktur som kan kan leda till "gångjärnsfenomen" i höftleden. Behandlas ej med medicin eller kirurgi.

# data[].attributes.body
Behandling och läkningstid utifrpn klassificering av fraktur. Klassificeras utifrån:

Energimängd: Lågenergifraktur (t ex osteoporosfrakturer) Högenergifraktur (Trauma, bilolycka)

Hudperforering: Öppen eller sluten, Utifrån eller inifrån.

Lokalisering av frakturen: Vart på benet? Intraartikulär (genom led, ökad risk för sekundär atros pga deformerat brosk) eller extraartikulär (inte påverkar leden).
Diafysär femurfraktur: vanligare hos kv. pga fall i samma plan. Högenenergi skada - stor blödning, främst män.
Fysiolys: i tillväxtbrosket hos barn innan det har förbenats. Läker snabbt.

Orsak: Traumatisk fraktur: Höghastighet + belastat.
Stressfraktur: uppstår när bencellerna inte hinner laga micofrakturer (marschfrakturer)
Patologisk fraktur: Pga sjukdom. T ex osteoporos eller tumörer som trycker på.

Typ av fraktur: Tvärfraktur, snedfraktur, spiral/segmentellfraktur, splitterfraktur, Green stick-fraktur, torusfraktur (benet trycks ihop, men inte trasigt), slit/avulsionsfraktur (Avulsionsfrakturer runt höftled är inte helt ovanliga hos idrottsaktiva ungdomar. Dessa skador är en följd av att senor är starkare än skelett. Avslitningarna sker vanligtvis från spina iliaca ant sup (sartorius), spina iliaca ant inf (rectus femoris), tuber os ischii (hamstrings), trochanter major (gluteus medius och minimus) och trochanter minor (iliopsoas).

Stabilitet:
Instabil (Kan finnas en felställning, patologisk rörlighet, behöver reponeras) Stabil (kontakt mellan benändarna, intakt, mekanisk stabilitet, extremitetsförkortning)

Behandling: Ingen, ortos, sträck (på barn för att inte få tillväxtfel), kirurgi.

Benläkning:

1. Kärlskada uppstår --> Hematom (blodutgjutelse) bildas och cytokiner signalerar till osteoprogenetorceller att bilda broskvävnad.

2. En kallus bildas (förtjockning av bindväv och brosk) över skadan som sen förbenas.

3. Benbildningen sker i alla riktningar. Behöver belastas för att cellerna ska veta riktning för Haverska system. Ben mot ben stimulerar nybildning och måste vara blodförsörjt (vaskularisering. Wolffs lag=form följer funktion.

Komplikationer:

Fördröjd läkning: oftast pga dålig blodförsörjning (rökare, läkemedel)

Pseudoartros: Hypertrofisk (det bildas kallus men frakturen sluts inte, är inte överbyggande. Atrofisk (Ingen läkningsprocess startas pga ngt emellan, stress på extremiteten, läkemedel).

Atros: speciellt i intraartikulära frakturer. Brosk genereras långsamt.

Sammanväxningar: mjukdelarna runt frakturen hinner läka ihop och hinndrar läkning.

Heterotrop benbildning: Det bildas ben där det inte ska bildas ben. Stimulering runt frakturen.

# data[].attributes.body
Nociceptiv ischemisk smärta i underbenet, men kan drabba flera kroppsdelar. Innebär ett ökat vävnadstryck inom ett begränsat område, i ett fascierum. Palpationsömhet över det spända området. Tryck kan mätas med speciella nålar.

Akut kompartmentsyndrom: Kraftig smärta, ofta utan synligt trauma. Vanligaste lokalisering: Underbenets muskelloger, mer sällan fotled, underarm eller lår.

Kroniskt kompartmentsyndrom: Uppträder successivt och är ofta mer diffus och svårtolkad i symtombilden.

Behandling: Avlägsna eventuella cirkulära gips direkt. Akuta fall remitteras vid misstanke för direkt omhändertagande på sjukhus. Operativ behandling med öppnande av aktuell muskelloge för att ”släppa på trycket” kan rädda vävnaden från bestående skador. Kroniska fall kan ibland behandlas genom träningskorrektion.

# data[].attributes.body
Undersökning translatorisk rörelse i knä:

Draglåda:

Lachman test:

Lelli´s test:

Meniskskador:
Meniskskada är mycket vanligt. Det görs över 30 000 meniskoperationer i Sverige årligen.  Skada på den inre menisken är ungefär 5–8 gånger vanligare än på den yttre. När menisken tas bort ökar viktbelastningen på broskytorna upp till fem gånger och punktbelastningen blir hög. Detta ökar risken för broskförändring (artros). Hos personer där hela menisken opererats bort, är risken stor för artros i knäleden inom relativt kort tid (5–15 år) efter operationen.

Meniskskada uppstår i regel vid vridvåld mot knäleden, till exempel tackling i fotboll, handboll, innebandy eller ishockey. I vissa fall är skademekanismen översträckning eller överböjning av knäleden. Inre menisken skadas oftast vid utåtrotation, medan yttre menisken oftast skadas vid inåtrotation av underbenet i förhållande till lårbenet.Hos medelålders eller äldre, där åldersförändring (degeneration) har uppstått i meniskvävnaden, kan en bristning mycket lätt uppstå vid relativt litet våld, till exempel vid uppresning från huksittande. Meniskvävnaden kan även redan i tidig ålder få degenerativa förändringar, det vill säga försämrade egenskaper med sämre läknings- och reparationsförmåga. Menisken har normalt inget blodflöde annat än i ytterkanten intill ledkapselfästet.

Det förekommer fler typer av meniskskada på den inre menisken jämfört med den yttre. Dessa olika typer av bristningar ger i sin tur upphov till olika symptom. Den vanligaste typen av bristning i inre menisken är en längsgående och vertikal, antingen i menisksubstansen eller intill ledkapseln.
En del, ofta cirka hälften, av menisksubstansen kan ligga inslagen (”bucket-handle”-ruptur)  mellan ledytorna på skenbenet och lårbenet. Detta ger upphov till en akut låsning av knäleden och oförmåga att sträcka knäleden de sista 15-20 graderna. Passiv sträckning = smärta. Kan förutom låsning ge symptom lite senare som upphakningar.

Andra typer, till exempel bristning i framhornet eller bakhornet alternativt vertikal bristning, förekommer oftast på yttre menisken. Horisontella meniskrupturer förekommer oftast där det redan finns degenerativa förändringar.

Skador i laterala menisken inte lika karaktäristiska symptom.

Diagnostik: Rotationstester, inåt-utåtrotation.
McMurrays test (pat på rygg med benen i 90 grader)
Apleys test (pat liggande på mage)

Korsbandsskador:
Främre korsbandet är det ledband i knäleden, som skadas oftast. Det är ungefär 20–50 gånger vanligare med främre korsbandsskada jämfört med bakre. Det finns ett sinnrikt samspel mellan sidoledbanden, främre och bakre korsbandet samt meniskerna för att upprätthålla knäledens stabilitet. Vid skada på främre korsbandet finns en återkommande vikningstendens, det vill säga knät böjer eller sträcker sig plötsligt.
Skademekanismen vid främre korsbandsskada är ett rotationsvåld, ofta vid kontakt-idrott, som fotboll, handboll, innebandy och ishockey. Vridvåld utan tackling eller kroppskontakt är också en relativt vanlig skademekanism. Främre korsbandsskada före-kommer antingen som isolerad skada eller i kombination med andra skador, ofta inre sidoledbandsskada och meniskskada. Särskilt allvarlig är kombinationen av flera ledbandsskador samtidigt, vilket ofta kräver flera operationer. Även brosket kan skadas, vilket kan ge långvariga besvär.

Diagnostik: Främre korsbandsskada är en av de mest svårbehandlade knäskador som förekommer i samband med idrott. Det är viktigt att undersöka knäleden noggrant i det akuta skedet, men även efter några dagar. Diagnosen bygger på laxitetsundersökning, det vill säga kontroll av om ledbandet töjts ut eller gått av. Undersökningen är ofta svår eller omöjlig att genomföra i ett akut skede på grund av smärta och reflexmässigt muskulärt motstånd. I enstaka fall kan titthålsundersökning under narkos vara nödvändig med samtidig undersökning av laxitet. Ofta är fördjupad röntgenundersökning med magnetkamera nödvändig för att kunna detaljgranska skadan, samt noggrant planera behandling av såväl korsbandsskadan som övriga associerade skador på andra ledstrukturer.

Behandling: Beslut om operation eller inte tas med hänsyn till skadans omfattning, den skadades aktivitetsnivå och ålder. Operation rekommenderas mest för relativt unga och de som har hög aktivitetsnivå. Vid högre ålder eller lägre aktivitetsnivå rekommenderas oftast först ett successivt stegrat rehabprogram, innan ställning tas till eventuell operation.

Diskussion om den bästa tidpunkten för operation av en korsbandsskada pågår ständigt. De flesta är överens om att den bästa tidpunkten sannolikt är 6–8 veckor efter skada om det från början finns en indikation för operation. Om operation görs tidigare, finns det risk för ärrbildning i ledkapseln, så kallad artrofibros, som kan ge upphov till smärta och stelhet. Den gynnsammaste tidpunkten bör bedömas från fall till fall.

Korsbandsskada hos barn, vilket ofta innebär att korsbandets benfäste i skenbenet (tibia) lossnat, måste dock opereras inom en vecka. Detta innebär att den frakturerade benbiten kan dras på plats och återfästas i sitt fäste.

Kollateralligamentskada: Ofta vid vridvåld eller om foten fastnar och knäet viker sig inåt eller utåt. Palpationsömhet över sidoledbandet, oftast över det proximala fästet på femur. Ofta skadas flera strukturer i knät (kombinationsskada), det vill säga samtidig skada på sidoledband, främre eller bakre korsband samt inre eller yttre menisk, ledkapsel och ledbrosk. Dessa så kallade multiligamentskador är vanligare än vad som tidigare antagits. Sidoledbandsskada, både på insidan och på utsidan, indelas i tre stadier beroende på graden av laxitet och hur uttalad skadan är, det vill säga hur långt ledbandet är jämfört med den friska sidan:

grad l - lindrig laxitet upp till 5 mm jämfört med den friska sidan

grad ll - måttlig laxitet 5-10 mm jämfört med den friska sidan

grad lll - över 10 mm jämfört med den friska sidan

Vid grad l-skada är ledbandet uttöjt, vid grad ll-ll-skada är ledbandet helt av.

Behandling: första hand med ett rehabprogram. Operation med reparation av det skadade ledbandet ger ingen fördel vare sig på kort eller på lång sikt, åtminstone vid grad I- och vid grad II-skada. Det finns ett antal kontrollerade jämförande undersökningar som visar att operativ behandling vid dessa skador enbart leder till ökat antal komplikationer och längre sjukskrivning. Stabiliserande bandage (ortos), där full rörlighet tillåts, rekommenderas under 1–6 veckor beroende på skadans allvarlighetsgrad. Gips eller annan strikt immobilisering är inte nödvändig, utan snarare ett hinder för bra rehabilitering. Muskelträning kan påbörjas i bandaget/ortosen allt eftersom rörligheten tillåter. Full kroppsbelastning är tillåten. Inflammationshämmande medel har begränsat värde i det akuta skedet. Behandlingen består av rörlighetsträning samt noggrant successivt stegrad koordinations- och styrketräning.

Bakre korsbandsskada är mycket ovanligare än främre. Den är dock vanligare än vad som tidigare ansetts, inte minst på grund av förbättrade metoder att upptäcka skadan med titthålsundersökning och magnetkamera. Inom idrotten förekommer bakre korsbandsskada framför allt i samband med direktvåld mot underbenet, som trycks rakt bakåt i förhållande till låret, till exempel i ishockey och när fotbollsmålvakter kolliderar med utespelare. Även en kraftig överböjning eller översträckning i knäleden kan orsaka bakre korsbandsskada. Skadan är oftast belägen i fästet mot skenbenet.

Patellaluxation:
(urledvridning) uppstår framför allt vid rotationsvåld. Den kan även förekomma i samband med tackling, till exempel i handboll och basket. Skadan är mycket vanligare hos flickor än hos pojkar, särskilt i unga år. I vissa fall sker endast en luxation, i andra fall utvecklas återkommande instabilitet och knäskålen går ur led flera gånger. Skadan uppstår ofta vid slag mot den inre delen av knäskålen med samtidig utåtrotation av underbenet och aktivering av lårmuskeln. Ofta finns en anatomisk felställning med kobenthet och överrörlighet i framför allt knäskålsleden. Ökad framåtvinkling av lårbenshalsen och underutveckling eller avflackning av ytan på lårbenet under knäskålen med utåtrotationsfelställning av underbenet som följd, är också vanliga underliggande anatomiska orsaker.
När knäskålen går ur led lägger den sig alltid på utsidan av knäleden. Samtidigt sker en bristning av ledkapseln och ledbanden på insidan av leden. Luxationen reponeras vid extension. På senare år har reparation av det mediala patellofemorala ligamentet (MPFL) blivit en vanlig operation. I vissa fall förekommer en fraktur på den inre kanten av knäskålen, alternativt på den yttre kanten av lårbenet.

Gonartros: Artros i knäled
Det som skiljer från övrig artros är att det kan börja i ett kompartment. Vid onormal varusbelastning debuterar artrosen medialt och vid onormal valgusbelastning lateralt.

Patellofemoralt smärtsyndrom (PFSS): PFSS är ett mycket vanligt smärttillstånd i knäleden, både hos motionärer och hos idrottare. PFSS förekommer framför allt hos unga människor och bidrar ofta till att de slutar motionera och idrotta.

Orsak: Den vanligaste orsaken till smärta är med all säkerhet överbelastning av patello-femoralleden. Smärtan uppstår ofta vid plötslig eller snabbt stegrad knäbelastande aktivitet. Idrottaren är alltså för dåligt tränad för den tunga knäbelastande aktiviteten. Som fler orsaker till varför många får PFSS, nämns, dock utan vetenskapliga belägg, broskförändringar, försvagad lårmuskulatur, för stor vinkel, så kallad Q-vinkel mellan knäskålssenan och lårmuskeln samt felaktigt läge av knäskålen i leden mellan knäskålen och lårbenet. En annan orsak till förändrad rörelse av knäskålen är obalans i lårmuskulaturen. Vid sträckning av knät aktiveras främre lårmuskeln som består av fyra olika delar (inre, yttre och två centrala). En obalans där den inre delen är svagare eller aktiveras sämre leder till att knäskålen glider mer mot knäts utsida vid sträckning av knät.

Ytterligare kan en obalans mellan muskler på lårets baksida förekomma. Studier visar att en stramhet i hamstrings, och främst de delarna av den som löper på baklårets utsida, kan vara en bidragande faktor till dynamisk valgus, men även till en ökad kompression av knälederna.

Knäskålen glidrörelser mot lårbenet utgör en viktig del av knäledens funktion. Dessa rörelser spelar också en stor roll i uppkomsten av PFSS. Individer med främre knäsmärta påvisar ofta en ökad glidning av knäskålen mot knät och lårets utsida vid rörelse. Utöver förändring av glidrörelsen kan knäskålen även vara tippad och vriden ut mot sidan. Orsaker till förändring av knäskålens rörelse mot lårbenet är många, men alla behöver inte vara förekommande hos en individ med PFSS.

Behandling: Primärt gäller rehabilitering, främst styrketräning lårmuskel. Kan ta lång tid. Anpassad belastning. Patellastab. bandage och värmeskydd kan lindra symptom. NSAID under kort tid. Bara op om felställning.

Hopparknä (Pattelarsenetendinos:
Medial smärta. Skadan uppkommer vid upprepad överbelastning av patellarsenan (senan under knäskålen) eller Q-driceps. Skadan drabbar framförallt idrottare inom sporter där mycket hopp ingår, exempelvis volleyboll.
Kan bero på att man ökat träning för snabbt, bytt underlag etc.
Behandling: Först vila, sedan stegrad rörelse- och styrketräning. Op kan övervägas om inte tydlig effekt efter 6-12 mån.

Löparknä/Tracrus iliotibialis-syndrom: Lateral smärta. Beror på ökad friktion mellan distala delen av tractus iliotibialis och och den laterala femurepikondylen.
Behandling: Kort vila, ev. samband med NSAID, sedan styrke-uthållighetsträning. Enstaka fall op förlänga tractus iliotibialis.

Osgood-schlatters sjukdom:

överbelastningsskada vid patellarsenans distala fäste

barn mellan 8 och 16 år, ssk hos fysiskt aktiva pojkar

börjar ensidigt men blir ofta bilateralt

beror antingen på mikrofrakturer i senfästets brosk eller pga losslitning av större fragment från tuberositas

smärta vid och efter ansträngning

volymökning av tuberositas tibiae och distinkt smärta vid palpation över dess övre omfång

avlastning, ortos, NSAID temporärt.

brukar självläka på ett eller två år, men kan ge kvarstående lokal ömhet

diffa mot osteosarkom

Bakercysta:

vanligast hos barn (pojkar i förskoleåldern) och behöver då ej vara associerad med knäåkomma

även vid bakomliggande knäpatologi, tex RA, artros, menisk/korsbandsskada

utgjutning (ledvätskefylld cysta) i bursorna i fossa poplitea, som ofta kommunicerar med knäleden

oftast ringa symptom

värk, lokalt tryck och en fluktuerande resistens i knävecket, storleken påverkas av patientens aktivitetsnivå

cystan kan rupturera och ge vadsvullnad, diffa mot DVT

UL för att utesluta malignitet, DVT

om pulserande: aneurysm?

utred bakomliggande orsak

sällan op

# data[].attributes.body
Distorsioner:
Akut omhändertagande:
Pressure/protection
Rest
Ice (kylbahandling, loikal smärtstillande, ytlig effekt)
Compression (elastisk binda på hela foten och upp mot knät förhindra stas)
Elevation (kroppsdelen ovanför hjärtat, förbättra venösa återflödet)

Fotledsdistorsion är mycket vanligt. Ungefär 25 % av alla idrottsskador utgörs av ledbandsskador i fotleden. Det finns dock en tendens till minskning av antalet ledbandsskador i fotleden de senaste åren i samband med idrottsutövning, sannolikt beroende på ökad kunskap om förebyggande åtgärder. Det är dessutom sannolikt att kunskapen om förebyggande åtgärder är bättre förankrad ute i idrottsrörelsen (t ex i tränarutbildningar) liksom i primärvården.

Skadan uppkommer när man trampar snett, varvid foten viker sig. Oftast viker sig foten inåt, d v s i supination och neråt, d v s i plantar flexionsställning. I denna ställning är fotleden mest instabil beroende på talus läge i själva fotledsgaffeln.
Ledbandsskadan är oftast total, d v s ledbandet är helt av.
Skadan drabbar nästan alltid fotledens utsida och oftast (66 % av fallen) skadas lig. fibulotalare anterior. I ytterligare 20 % skadas även lig. calcaneo-fibulare. Ledkapseln skadas alltid vid skada som denna.
Behandling: Draglådetest (går att skjuta talus framåt i förhållande till tibia jämfört med den friska sidan) kan utföras om smärtan tillåter,  oftast inte befogat med röntgen. Ottawa-reglerna gäller. Möjligen för att utesluta fraktur.
PRICE i samband med skadetillfället. Foten får belastas till smärtgränsen. Efter 1-2 dagar aktiv belastning-,rörelse-, balansträning. Styrketräning efter 5-7 dagar. Även om de akuta symptomen försvinner efter 1-2 veckor så är det viktigt att fortsätta rehabilitering för att undvika recidiv. Ortos eller tejp under läkningstiden kan vara bra. Totala läkningstiden är minst 3 månader.

Andra skador som kan uppstå vid distorsion:

Mediala ledbandsskador - Lig. deltoideum.

Syndesmosruptur

Peroneusruptur

Peroneusluxation

Plantar fasciit/plantarfascios :
icke inflammatorisk degeneration av plantarfascians tendinösa infästning i kalkaneus. Kallas ofta hälsporre. Förekommer oftare hos:

medelålders individer

överviktiga

de som går och står mycket, speciellt på hårt underlag

idrottsaktiva (långdistanslöpning)

individer med nedsatt dorsalxtension i fotleden

Symptom: efter ändrad aktivitetsnivå, ingångsmärta efter vila, ofta mest på morgonen, stelhetskänsla.
US: ofta bakfotsfelställning samt stram hälsena

# data[].attributes.body
Akillesbursit:

Senans fäste omges av 2 bursor.

inflammation uppstår vid tryck, t ex vid olämpliga skor.

långvarig inflammation kan förekomma

Behandling: ilägg, spruta kortison

Akillestendinit:

Inflammaton i en akut fas pga överbalastning.

Bahandling: vila, immobulisering, smärtlindring, NSAID

Akillestendinos:

Långvarig smärta (>3 mån)

ej inflammation, troligtvis multifaktoriell orsak, ej ngt samband med minskad hållfasthet.

Exentrisk träning kan ge god effekt.

Akillesruptur:

Orsakas av kraftigt våld eller degenererad sena

drabbar oftast medelålders män

US: Thompsons test (lyfta vadmuskel, kan plantarflektera?) Tåhävningstest

Brehandling: kan behandlas med eller utan op. Ortos eller gips i spetsfot ca 4 veckor, sen neutral position i 4 veckor, får belasta. Op - mindre risk för reruptur och rörelseträning och belastning kan ske direkt el kort efter. Rek. till unga, idrottande.

# data[].attributes.body
Fotledfraktur:
Förekommer i alla åldersgrupper, äldre kvinnor är en ökande andel (pga äldre befolkning och benskörhet).
Orsakas ofta av vridvåld och med en supination eller pronation.

Om foten hålls supinerad är de laterala strukturerna (ligamenten och malleolen) spända och skadas först.

Om foten hålls pronerad drabbar skadan först syndesmosen och laterala malleolen samt de spända mediala strukturerna.

Generellt så kan man se att ju mer proximalt en fibulafraktur är belägen, desto allvarligare är skadan.

A-skador = belägna distalt om fotleden.

B-skador= i fotledsnivå där syndesmosligamenten sitter

C-skador= proximalt om syndesmosligamenten

Viktigt veta att många kan gå trots fraktur och brukar tro att det är stukning.
US: Palpationsömhet, svullnad, hematom, felställning, ev frakturkreptationer, distalstatus.
Ottawareglerna bör avgöra om röntgen ska göras:
Röntgen behöver bara utföras när det förutom smärta i området föreligger (2/3):

Palpationsömhet över laterala eller mediala malleolen från spetsen och 6 cm uppåt eller

oförmåga att belasta foten omedelbart efter skadetillfället och med 4 steg vid undersökningen.

# data[].attributes.body
Hallux valgus:

vanligast hos kvinnor

breddökad framfot och vinklad stårtå

förtjockad mjukdelsvävnad i anslutning till metatarsalhuvus 1

stortån i valgusställning

smärta vid kontakt med skor

Behandling: skoval, ortos, op.

Hammartå/klotå

deformitet i tåns interfalangealled där tån kröker sig

symptom: belastningsmärta i framfoten

Behandling: pelottinlägg, op - steloperation

Pes valgus = foten vacklar inåt
Pes varus = vacklar utåt
Pes addactus = adduktion av framfoten
Pes calcaneus = neddragen häl
Pes cavus = förhöjt fotvalv
Pes equinus = spetsfot
Pes planus = plattfot

# data[].attributes.body
Mortons metarsalgi: (metatarsalgi=smärta i trampdynan)

Neurom i trampdynan smärtar när utsätts för tryck.

Orsak oklar

dubbelt så vanligt hos kvinnor

vanligt hos löpare

Symptom: smärta trampdynan och strålar u i tårna, oftast mellan andra och tredje tån

US: palpationsömhet när komprimerar foten från sida till sida, kan höras klickande ljud. UL kan verifiera

Behandling: låga, bekväma skor, pelott. Kraftiga besvär -op.

# data[].attributes.body
- 90% av all ryggsmärta klassificeras som ospecifik då man inte med 100% säkerhet kan säga vad det beror på.
- Den absolut vanligaste patientgruppen hos FT.
- 80% av befolkningen kommer någon gång få ryggproblem.
- Ryggproblem är vanligaste orsaken till läkarebesök och sjukskrivningar.
- Smärta är det dominerande symptom vid all form av ryggproblem.
- Kan bero på; lumbago, ischas-lumbago, låsning/ ryggskott, SRS, degenerativa förändringar, muskler obalans, hype- eller hypermobilitet mm.
- Patienten välmående i övrigt
- Viktigt med gula flaggor - psykosociala faktorer som gör att patienten inte återhämtar sig.
- Vanligt med långvarig smärta.
- Ålder 20-55 år

Diagnosticering:
- Biopsykosociala faktorer
- Patoanatomiska strukturer
- Fysiska faktorer
- Livsstil
- Neurologiska faktorer
- Motorisk kontroll
- Röntgen görs på patienter som har lumbago ischias i 8-12 veckor

Behandling:
- Minska rädsla genom information och undvika skrämmande terminologi
- Minska smärta
- Återställa funktion
- Aktiverande träningsprogram
- Farmakologisk behandling

Målet:
- Öka patientens kontroll över besvären
- Minska ryggsmärta
- Öka funktionen
- Förhindra utveckling av kroniskt smärtsyndrom

# data[].attributes.body
Degenerativ ryggförändring = åldersbetingade förändringar

Patofysiologi:
- Sänkning av diskhöjd. disken minskar i vätskehalt och sjunker ihop
- Osteofyter på kotkroppskanter
- Artros i facettleder
- Sprickor i lamina som leder till kotglidning
- Ligamenten runt kotpelaren hinner inte anpassa sig och blir slacka

Symptom:
- Stelhetskänsla och minskad rörlighet i ryggen
- Stel eller fixerad ländrygg
- Host- och nyskänslig (ger smärta)
- Svårigheter att sitta, ofta lättare att stå, gå och ligga i krokposition
- Svårigheter att resa sig från sittande och räta upp ryggen

# data[].attributes.body
- Etiologi multifaktorell

- Medelålder 40 år, oftare män

Patofysiologi:
- Beror ofta på degenerativa förändringar i disken som spricker och nucleus pulposus tränger ut

Symptom:
- Många patienter asymptomatiska
- 95% av alla symptomgivande diskbråck mellan L4-L5 och L5-S1
- Föregås ofta av ryggskottsliknande attacker
- Kan ge inflammatoriska besvär då nucleus pulposus verkar kroppsfrämmande när den trängt ut

Diskbråck med nervpåverkan:
- Direkt mekaniskt tryck på nervrot
- Utstrålande smärta i ischiasnervens utbredningsområde

Diskbråck med utstrålande smärta:
- Ofta ländryggssmärta innan bensmärta. När bensmärta uppkommer blir den ofta den dominerande smärtan.
- Smärtfixerad ländrygg
- Smärta som strålar ner i benet (brännande/ skärande), samt domningar och pirr. Smärtan strålar ofta nedanför knät.
- Host- och nyskänslig (ger smärta)
- Svårigheter att sitta, ofta lättare att stå, gå och ligga i krokposition
- Stelhetskänsla och nedsatt rörelseomfång
- Ibland bortfallssymptom som nedsatt styrka, sensibilitet och reflexer

Neurologiska tester:
- Reflexer: L4, S1 (L5 svårtestad)
- Sensibilitet: Dermatom
- Styrka: L2/L3, L3/L4, L5, S1

L2 = höftflexion
L3/L4 = knäböj
L4/L5  = gå på hälarna
L5 = extension i stortå
S1 = tåhävning

Behandling:
- Fysioterapi och analgetika
- Operation och fysioterapi
- Information till patienten hur hen kan avlasta ryggen

# data[].attributes.body
Diskbråck som trycker på cauda equina. Mycket ovanligt, ca 1% drabbas.

Symptom:
- Mycket kraftig smärta
- Massiv neurologisk påverkan:
- perianal anestesi, nedsatt sfinktertonus, bortfall av blåssensibilitet samt urinretention eller inkontinens
- Ridbyxeanestesi

SKA TILL AKUTEN DIREKT FÖR MR ELLER DT
- Akut utredning och operation

# data[].attributes.body
- Cervikalt diskbråck påminner om lumbala diskbråck men strålar ut i armen i stället
- Thorakala diskbråck -  väldigt ovanligt med symptom

Neurologiska tester:
- Reflexer: C5, C6, C7, C8
- Sensibilitet: dermatom
- Styrka: C3/C4, C5, C6, C7, C8

C3/C4 = dra upp axlarna
C5 = deltidens håller emot abduktion
C6 = handledsextensorer
C7 = triceps
C8 = fingerfelxorer

Spurlings test:
Lateralflexion, rotation och extension för att trigga smärta

# data[].attributes.body
Primär spinal stenos:
- Kongenital, man är född med en trång spinalkanal

Sekundär spinal stenos:
- Delas in i central och lateral

Central (sekundär) spinal stenos:
- Foramen vertebrale förminskas
- Mätning via röntgen, diagnos om utrymmet är mindre än 75 mm²

Lateral (sekundär) spinal stenos:
- Foramen intervertebrale minskas

Beror på:
- Degenerative förändringar: diskdegeneration, osteofyter, facettledsartros, förtjockning av lig flavum, ärrbildning efter operation, spondylolisthes, diskbråck

Symptom:
- Patienter 65+ år
- Claudicatio intermittens-liknande besvär (fönstertittarsjukan), perifer cirkulationsstörning
- Aktivitets- och positionsutlöst smärta som ger:
- gångsvårigheter, domningar, ansträngsningsrelaterad värk, parestesier
- Minskad extensionsförmåga (svårt att stå med extenderad rygg)
- Uträtad ländryggslordos, inskränkt flexion och extension
- Besväran lindras i sittande och flexion

Utredning:
- MR visar utbredda degenerativa förändringar och minskat utrymme, mindre än 75 mm²
- Vanligt med försnävning på flera nivåer

Konservativ behandling:
- Följa naturalförlopp
- Analgetika
- Fysioterapi

Operation:
- Dekompressiv laminektomi eller fusion
- Vanligaste ryggoperationen i Sverige idag

Fysioterapi:
- Aktiv träning i flekterad ryggposition
- Höftrörlighet
- Generell träning hemma
- Gångband i uppförsbacke
- Konditionsträning

# data[].attributes.body
Spondylolys = spricka i kotbågen
Spondylolistes = kotglidning

Degenerativ spondylolys och spondylolistes:
- Äldre patienter 50+
- Vanligare hos kvinnor
- Ländryggslordos pga kotglidning
- Vanligast i L5-L1

"Vanlig" spondylolys och spondylolistes:
- Genetiskt eller traumatiskt.
- Överrepresenterat i idrotter som gymnasiet och simhopp.
- Vanligast i L5, ca 90%
- Spondylolys vanligast hos pojkar
- Spondylolistes vanligare hos flickor

Symptom:
- Ospecifik ansträngsningvärk i ländrygg
- Eventuellt kan man känna en "hylla" i ländryggen då kotan glidit iväg
- Inflammation
- Trötthetskänsla i ryggen

Behandling:
- Stabiliserande korsett
- Analgetika
- Anpassad aktivitetsnivå
- Fusionsoperatopn

# data[].attributes.body
Kontroversiell diagnos då det är svårt att mäta

Symptom:
- Smygande symptomdebut
- Ofta tilltagande smärta vid belastning
- Smärt vid framåtböjning
- Perioder av smärta
- Kroniskt återkommande smärta i ländrygg som inte förbättras av generell styrketräning
- Trötthetskänsla i ryggen
- Plötslig rörelsesmärta
- Upphakningsfenomen
- Kan ej resa sig från framåtböjd
- Hackigt rörelsemönster
- Ömhet över ligament
- Förvärras av manipulation eller mobilisering

Form av instabilitetsdiagnos: SRS, segmentell rörelsesmärta

Behandling:
- Eventuell smärtlindring
- Stabiliserande ryggträning i olika positioner
- Djupa bukmuskler och bäckenbotten
- Koordination vid funktionella rörelser
- Successivt utökat program
- Uppföljning
- Eventuellt steloperation (risken är att kompensatoriska rörelser tas ut ovanför området för steloperationen)

# data[].attributes.body
- Ovanlig, men viktig orsak till smärta

- Tumörsmärta oberoende av mekanisk belastning

- Nattlig smärta vanlig

- Långsamt progredierande smärta – blir succesivt värre

- Primära ryggtumörer ovanliga, metastaser vanligare

- Lungcancer, prostatacancer, bröstcancer, njurcancer, lymfcancer

Röda flaggor

-  Ålder – ryggsmärta hos barn under 18 år eller smärtdebut efter 55 år

- Våldsamt trauma bakom

- Konstant eller progredierande icke-mekanisk smärta

- Tidigare cancersjukdom

- Viktförlust

- Allmänt nedgången

- Svår nattlig smärta

- Smärta som förvärras i liggande

- Svårigheter att urinera

- Utbredd progredierande motorisk svaghet

- Ridbyxeanesetesi: cauda equina syndrom

-  Feber

- etc

# data[].attributes.body
- Spondylit är infektion i kotkropparna

- Svåra rörelserelaterade smärtor och vilovärk

- Påverkat allmäntillstånd

- Hemotogen spridning av infektion eller direkt infektion

- Nedsatt rörlighet och prevertebral muskelspasm

- Röntgen för diagnos

- Diskit är infektion i disk

- Svårt att skilja från spondylit

- Drabbar oftast ländryggen

- Ibland feber och inflammationstecken

# data[].attributes.body
- Blir en kutryggighet

- Drabbar främst SI-leder, nedre ländryggen

- Drabbar oftast män under 40 år

- Långsamt tilltagande stelhet och ryggsmärtor

- Nattlig smärta och morgonstelhet / smärta

- Bättre framåt dagen

- Entesopatier (inflammation i senfästen i axlar)

- Shiny corners – hörnen på kotkropparna ändrar karaktär och form

- Förbening av SI-leder

- Bamburygg – förbening av ligament

Behandling:

- Inflammationshämmande medicin

- Smärtlindring

- Fysioterapeutisk rehabilitering och träning
- Nuförtiden ser man till att patienten stelnar i en mer funktionell position med huvudet uppåt och så rak rygg som möjligt för att lungorna ska få utrymme

# data[].attributes.body
Patienten har protein uri, hematuri och ofta hypertoni

Symtom: Allmän sjukdomskänsla, trötthet, värk i muskler

Utredning: Ultraljud

Behadnling:  Biologiskaläkemedel, beroene på hur alvarlig den är.

# data[].attributes.body
Sheuermanns kyfos:

- Vanligaste hos unga män

- Kutryggighet vanligtvis i bröstryggen, 80%

- Framåtlutade axlar

- Utvecklingsrubbning i kotkropparna så att de antar en främre kilform, minst tre stycken kotor för diagnos

- Orsak okänd

- Prevalens 5% av befolkningen, brukar betraktas som en normalvariant av bröstryggskyfosen

- Patienter söker för dålig hållning och ej svår smärta

- Kyfosen kan vara mer eller mindre rigid

- Ingen specifik behandling

Skolios:

- Ryggradskrökning i frontalplanet uppmätt till minst 10 grader Kobbvinkel

Funktionell skolios:

- Inte en fast skolios i ryggraden

- Något påverkar ryggraden så att det blir en skolios, tex…

- Benlängdsskillnad

- Smärta

- Diskbråck

- Spondylolistes

- Muskler

- Försvinner om man ligger ner

- Vid behandling behandlas grundåkomman och då försvinner skoliosen

Strukturell skolios:

- Definieras som en deformitet i frontalplanet där ryggröntgen visar en Cobb-vinkel över 10˚

- Ryggraden har en felställning i alla tre plan; lateraldeviation, påverkan på lordos/kyfos, och rotation av kotkropparna.

- Be patienten böja sig framåt

- Kan delas upp i idiopatisk (okänd orsak), neuromuskulär (tex cp), kongenital skolios (medfödd)

All skolios kan ge upphov till:

- Försämrad lungfunktion

- Ryggsmärta (ibland)

- Funktionsnedsättning

- Psykologiska effekter på grund av deformiteten av rygg och bål

# data[].attributes.body
- Nacksmärta relaterad till nackskada som uppstår då huvudet kastas i olika riktningar när man blir påkörd bakifrån

- Dubbelt så många kvinnor blir diagnosticerade med långdragen smärta efter whiplashvåld

- Oftast en lindrig sträckning av halsmuskulaturen

- Oklart varför vissa får så pass långdragna besvär med smärta

- Psykologiska faktorer som smärt- och rörelserädsla kan påverka förloppet negativt då undvikande att röra på nacken försenar utläkningen och kan ge upphov till långvarig smärta

Symptom:

- Smärtan kan uppkomma efter någon dag efter olyckan

- Nacksmärta, huvudvärk, synrubbning, balansproblem, yrsel, svindel, tinnitus, koncentrationsproblem och sömnstörningar

- WAD-klassifikation

Behandling:

- Röntgen, EMG och ENG visar normalt: annars annan diagnos

- Det finns ingen specifik behandling

- Rekommendationer att följa ett träningsprogram och att vara så fysiskt aktiv som möjligt och försöka leva ett så normalt liv som möjligt.

# data[].attributes.body
- Senan till biceps går av eller får en partiell ruptur

- Patienten tappar 30-40% styrka i den armen

- Drabbar oftast medelålders män
- Explosiv belastning vid tex  styrketräning eller när man korkar ur en vinflaska
- Bör opereras snarast för att få tag i den lösa delen av muskeln innan den drar ihop sig och förtvinar
- Partiell ruptur kan växa ihop
- Behöver inte vara förknippat med smärta

# data[].attributes.body
- Liknande symptombild som vid meniskskada i knät
- Små benbitar lossnar som följd av fraktur eller broskbitar som lossnar vid artros
- Inflammation då kroppen försöker göra sig av med dessa kroppsfrämmande bitar
- Krepitationer och inskränkt ROM
- Smärta - nociceptiv inflammatorisk smärta med tecken på mekaniska hinder
- Operation med god prognos
- Artroskopi

# data[].attributes.body
Scafoideumfraktur

Vanlig skada, snowboard

Fingararna svullnar, förlorar gripstyrkan, palpationsöm i "snusgropen" (fossa tabatiere)

Syns inte på röntgen

Lång immobulisering i gips 10-12 veckor beroende på lokalisation.

Distal radiusfraktur

Världens vanligaste fraktur

26/10 000 inv / år i Sverige

Drabbar ofta äldre kvinnor (65+) med osteoporos eller barn

Orsakas av att patienten tre emot sig med rak arm dorsalflekterad hand vid fall

Reponering och gips i 6 veckor

Ju högre ålder desto större risk för distad radiusfraktur

Den äldre populationen ökar

Med ålder minskar synförmåga, balans, kognitiva funktioner mm

# data[].attributes.body
Till skillnad från diskbrock trycker det på en nerv eller ger en inflammatorisk påverkan. Är en smärtutbredning som motsvarar ischias nervens utbrednings område så L4, L5 S1 och S2 symtom påverkar ofta både sensibilitet och motorik. Epidemiologin är att det drabbar 20 % av befolkningen och ¾ avtar efter 3 - 4 veckor. Akut lumbago är smärta i ländryggen som avtar inom 6 veckor. Drabbar främst kvinnor mellan 45 – 65 år och prevalensen är 20 % och etiologin är okänd

# data[].attributes.body
1.     Vad är etiologin för Diskdegeneration?

Vid en diskgeneration är etiologin okänd men kan vara genetik eller belastningsförhållanden. Disken är den största avaskulära strukturen och försörjs genom diffusion. Degenerationen börjar ofta efter 20 års ålder och ger en sänkning i avståndet mellan kotorna och disken torkar ut vid ökad ålder. Diagnos: MR, Symtom är att vid stigande ålder medförs en thorakala kyfosen kan bli större och ländlordosen planas ut, vilket kan leda till att disken buktar ut, Smärtan går ofta ner i låret men inte under knät. Prognosen: Kan utvecklas till ett diskbråck som lossnar från disken.

# data[].attributes.body
De Qervains sjukdom/tendinit - sensmärta
De Quervains syndrom är vanligt. Orsaken till inflammationen är inte känd men upprepade, ensidiga rörelser med handen och tummen är troligtvis en av anledningarna. En annan orsak tros vara hormonförändringar i kroppen. Du kan till exempel få sjukdomen efter att du har fött barn.
Symtom

Du får ont i handleden på den sidan där tummen sitter om du har de Quervains syndrom. Det gör ont ner mot tummen och känns som mest när du rör på den. Det kan också vara svårt att använda tumgreppet och att lyfta föremål.
US: Finkelsteins test - Testa ulnardeviera handleden med flekterad tumme
Behandling

Sjukdomen kan gå över av sig själv om du har möjlighet att vila handen. Det är enklare att vila handen med hjälp av en stödskena. En sådan stödskena bör du prova ut inom sjukvården för att den ska göra bäst nytta. Du kan få prova en så kallad handortos. Har du väldigt ont kan du pröva NSAID. Du kan ibland behöva få en kortisonspruta för att dämpa inflammationen. Du kan behöva opereras om du inte blir bättre av att vila handen eller efter att du fått en kortisonspruta. Operationen innebär att läkaren öppnar den inflammerade senskidan. Senan kan då röra sig fritt och inflammationen läker.

Kienböcks sjukdom

Ovanlig sjukdom, debuterar central handledssmärta

cirkulationsstörning i os lunatum utan känd orsak, leder till aseptisk bennekros.

MR kan utföras, tidigt syns bara ödem, men senare sker kollaps av både benaet och hela karpus.

Ganglion

Oklar orsak

Vanligt hos kvinnor

Ledkapseln buktar ut

Spontan läkning

Punktion vid recidiv

# data[].attributes.body
Nervus ulnaris

kommer i kläm i Guyons kanal i handledsnivå ofta kombinerad med karpaltunnelsyndrom.

domningar och stickningar i lill-ringfinger (kan sen bli svårt att räta ut - klofingerställning).

Fumlighet i handen.

Cyklister kan drabbas

Taket på Guyons kanal kan klyvas

Nervus medianus

karpaltunnelsyndrom

vanligt hos gravida pga svullnad och viktuppgång. reumatiska sjukdomar är riskfaktor och yrken som kräver kraftgrepp eller vibrerande verktyg.

Nattlig smärta, handen domnar, mest 3 radiala fingrarna och halva 4:e.

US: Tinells test (nedsatt känsel vid perkussion av n.medianus i karpaltunneln)
Phalens test ( nedsatt känsel, domningar genom att hålla handled max  doralflekterad i 10-20 sek)

Nattskena kan hjälpa, op - klyva karpalligamentet

# data[].attributes.body
Bröstcancer är kvinnans vanligaste cancersjukdom – cirka 20 kvinnor insjuknar varje dag. Sjukdomen drabbar framför allt medelålders och äldre.

Prostatacancer är Sveriges vanligaste cancerform. Sjukdomen drabbar framför allt äldre män, cirka hälften är över 70 år och ett fåtal är under 40 vid diagnos.

Hudcancer: Basalcellscancer, skivepitelcancer och malignt melanom är tre olika typer av hudtumörer. Sjukdomarna är bland de vanligaste cancerformerna i landet.

Lungcancer: Varje år får cirka 4000 personer diagnosen lungcancer. De flesta patienterna är 60 år eller äldre. Det vanligaste symtomet är hosta.

Tjocktarms- och ändtarmscancer: Tjocktarmscancer och ändtarmscancer är sammantaget den fjärde vanligaste cancerformen i Sverige.  Tjocktarmscancer är lika vanligt hos män och kvinnor, medan ändtarmscancer är något vanligare hos män.Tjocktarms- och ändtarmscancer: Tjocktarmscancer och ändtarmscancer är sammantaget den fjärde vanligaste cancerformen i Sverige.  Tjocktarmscancer är lika vanligt hos män och kvinnor, medan ändtarmscancer är något vanligare hos män.

# data[].attributes.body
Cytostatika
strålning
Kirurgi
Stamcellstransplantation

Immunterapi:
Ett sätt att få fart på immunförsvaret mot cancer är att använda antikroppar. Det är proteiner som är en del av immunförsvaret, men de kan även tillverkas utanför kroppen och ges i form av läkemedel.
Antikroppar kan ses som missiler som binder till specifika molekyler på ytan av cancercellen och fungerar som flaggor som signalerar till immunförsvarets T-celler (en slags vita blodkroppar) att gå till attack. Det finns redan en rad sådana antikroppsbaserade cancerläkemedel och ännu fler är på väg.

# data[].attributes.body
Vid njursvikt klarar njurarna inte av att rena blodet som de ska. Då stannar skadliga ämnen och vatten kvar i kroppen som annars hade följt med urinen ut. Njursvikt kan vara akut eller kronisk. Behandlingen som du får beror på vilken typ av njursvikt som du har och vilka besvär du har.

Den vanligaste formen är kronisk njursvikt. Då blir njurarna långsamt sämre. Ofta tar det flera år innan symtomen märks.

Vid akut njursvikt kommer besvären snabbt, inom några dagar eller ett par veckor. De flesta blir helt friska efter att ha haft akut njursvikt.

Lätt njursvikt
Du får oftast inga symtom om njurarnas funktion bara är lite nedsatt. Däremot kan du märka vissa saker, till exempel det här:

Det finns blod i urinen när du kissar.

Urinen skummar när du kissar.

Svår njursvikt
Vid svår njursvikt är njurarnas funktion kraftigt nedsatt. Då kan du få ett eller flera av följande symtom:

Du känner dig trött.

Du har klåda på kroppen.

Du har sämre aptit.

Mycket svår njursvikt
Symtomen vid mycket svår njursvikt är än mer tydliga. Då kan du också få ett eller flera av följande symtom:

Du blir illamående och kräks.

Du får svullna ben.

Du får svårt att andas.

Du får rubbningar i hjärtrytmen.Du börjar blöda lättare.

Behandling: Dialys - härmar njurarnas funktion att rena blodet.

Bloddialys – hemodialys
Vid bloddialys renas blodet i en dialysmaskin. Blodet leds ut från kroppen, passerar ett filter och leds sedan tillbaka. När blodet passerar filtret filtreras restprodukter och vätska som kroppen inte behöver bort. Under tiden kan du sitta i en speciell stol eller ligga i en säng. De flesta får sin behandling på en dialysavdelning, men en del får sin behandling hemma.

Bukhinnedialys – peritonealdialys eller påsdialys
Vid bukhinnedialys är det din egen bukhinna som används som dialysfilter. Du har dialysvätska i magen och byter ut den själv flera gånger om dagen genom en inopererad silikonslang. De flesta som har bukinnedialys sköter sin behandling själv.

Transplantation - kan göras från levande givare, behöver trycka ner det egna immunförsvaret för att kunna ta emot den nya njuren.
Fysisk aktivitet viktigt för transplanterade - kunnig fysio

# data[].attributes.body
= ofrivilligt urinläckage som innebär ett socialt och/eller hygieniskt problem och som kan demonstreras objektivt.
Vanligt problem.  Var 10:e kvinna lider av det, men många fall är orapporterade. Ökar när man blir äldre 70+ 20-30% behandlas.

Ansträngningsinkontinens

Bristande mottryck från bäckenbottenmuskulaturen vid ansträngning.

Orsakas av försvagad bäckenbottenmuskulatur.

Vanligt efter graviditet pga hormoner som luckrar upp + belastad bäckenbotten.

Ärftlighet har betydelse + övervikt, förstoppning, östrogenbrist.

Män kan drabbas efter problem med prostatan

Behandling: Bäckenbottenträning + läkemedel.

Trängningsinkontinens

Miktionsreflexen triggas i onödan antingen inifrån (UVI, bakterier etc) eller utifrån (organ trycker på, förstoppning, prostataförstoring)

Kan även orsakas pga neurologiska störningar (stroke, MS)

Kissar mer än 8 ggr/dag och 40 % har även inkontinens.

Behandling: 1.Blåsträning (kissa bara vid behov, schemalägga). 2. Läkemedel

Gäller att behandla underliggande sjukdom.

60-80% blir kurerade.

# data[].attributes.body
Högt blodtryck innebär en ökad risk för komplikationer i hjärta, hjärna, ögon, njurar och andra kärlområden.
Svårighetsgraden varierar från malign hypertoni med komplikationer i flera organsystem till mild, okomplicerad, oftast asymtomatisk blodtrycksstegring, som utgör cirka två tredjedelar av all hypertoni i befolkningen. Högt blodtryck är vanligt framför allt efter 50 års ålder, och vid 70 års ålder har mer än hälften av befolkningen tillståndet.

Orsakerna till högt blodtryck är i stort okända. Ärftliga faktorer och omgivningsfaktorer anses samverka. En tredjedel av den svenska befolkningen har högt blodtryck, hypertoni. Oftast ger inte högt blodtryck några symtom, men om blodtrycket är riktigt högt kan det orsaka yrsel, huvudvärk och trötthet. Det är viktigt att hålla koll på sitt blodtryck eftersom ett för högt blodtryck ökar risken att drabbas av allvarliga sjukdomar som stroke, hjärtsvikt, njursvikt, hjärtinfarkt och rytmrubbningar i hjärtat som exempelvis förmaksflimmer.

Blodtrycket ska helst vara under 140/90 mm Hg (millimeter kvicksilver).

Detta händer i kroppen när blodtrycket är högt

När blodtrycket är högt påverkas blodkärlen, hjärtat, hjärnan och njurarna eftersom det blir ett ökat tryck i ett slutet system.

Systemet måste anpassa sig efter det högre trycket, ungefär som att det försvarar sig, vilket bidrar till att kärlväggarna förtjockas och stelnar, hjärtat måste jobba hårdare och njurarna försämrar sin filtrationsförmåga. Det blir som en ond cirkel.

Om blodtrycket är riktigt högt kan det orsaka yrsel, huvudvärk och trötthet men många gånger märks inga symtom. Måttligt förhöjt blodtryck är oftast inte farligt eller obehagligt i sig men kan ge upphov till allvarliga sjukdomar som stroke, hjärtsvikt, njursvikt, hjärtinfarkt och rytmrubbningar i hjärtat som exempelvis förmaksflimmer.

Orsaker till högt blodtryck

Vissa har en bakomliggande orsak till att blodtrycket stiger, men hela 95 procent av de som har ett högt blodtryck saknar en enskild utlösande faktor.

Ofta är det flera bakgrundsfaktorer som sammantaget bidrar till det höga blodtrycket.

Genetisk benägenhet, övervikt, stress, matvanor, hög alkoholkonsumtion kan bidra till ett högt blodtryck. Blodtrycket ökar också med åldern i alla moderna civilisationer.

Risken hos en hypertoniker att insjukna i en av dessa komplikationer varierar med:

1. Blodtryckets höjd - ju högre blodtryck, desto högre risk.
2. Ålder - risken stiger med ökad ålder.
3. Kön - män löper större risk.
4. Förekomst av hypertensiv organpåverkan (HOP) som
• vänsterkammarhypertrofi på EKG eller röntgen
• njurpåverkan som albuminuri eller högt serumkreatinin
• ögonbottenförändringar ökar risken för komplikationer.
5. Samtidiga andra sjukdomar som
• genomgången hjärtinfarkt, bypassoperation, eller slaganfall
• angina pectoris, hjärtsvikt
• claudicatio intermittens
• njursjukdom
• diabetes mellitus ökar risken för komplikationer

Icke-farmakologisk behandling

motion

viktreduktion

rökstopp

ev sänkt saltintag

sänkt alkoholkonsumtion

Farmakologisk behandling

1. Tiaziddiuretika eller ACE-hämmare

2. Selektiv beta-1-blockerare

3. Kalciumantagonist

4. Alfablockerare eller aldosteronantagonist

5. Vid intolerans byt till annat preparat

6. Vid utebliven effekt, byt eller kombinera tiazid + betablockad, tiazid + ACEI eller betablockad + kalciumantagonist

# data[].attributes.body
Arytmi är samlingsnamnet på en mängd tillstånd som har det gemensamt att hjärtats rytm inte är den normala sinusrytmen, det vill säga hjärtats normala regelbundna hjärtslag.

Hjärtrytmrubbning eller arytmi är en störning i hjärtats rytm. Hjärtat slår för fort, för långsamt eller oregelbundet.

Orsaken till arytmier är att de elektriska signalerna i hjärtat inte fungerar som de ska.

Det finns idag en rad olika metoder för att bota eller lindra symtomen.

Takykardi: för snabb hjärtrytm - hjärtat får inte tillräckligt med blod mellan slagen. Hjärtfrekvensen kan nå över 200 slag per minut. Snabb hjärtrytm ger symtom som yrsel, stroke och i värsta fall hjärtstopp.
Bradykardi: långsam hjärtrytm - kan hjärtat inte pumpa ut tillräckligt med syre i kroppen. Symtomen är ofta trötthet och yrsel.
Förmaksflimmer - Risken för förmaksflimmer ökar med åldern. Mer än femton procent av alla över 65 år riskerar att få den här störningen i hjärtats rytm, men vissa kan få förmaksflimmer redan i 20-årsåldern.Orsakerna är bara delvis kända, men det finns ett starkt samband mellan förmaksflimmer och andra hjärt- kärlsjukdomar.
Extraslag - Att hjärtat plötsligt slår ett extraslag är inget ovanligt och det är ofta helt ofarligt. Men kraftiga ihållande rytmrubbningar i hjärtats kammare, kan ge så svåra symtom att det i värsta fall leder till hjärtstopp.

Behandling:

Elkonvertering

Ablation- behandling med värmeenergi eller kyla i hjärtmuskeln. Speciella elektroder förs in i det området i hjärtat som orsakar hjärtrusningen.

ICD- Med hjälp av inopererade tunna sladdar i hjärtat, ger apparaten en elektrisk chock som slår ut kaoset i hjärtat och får det att återgå till normal rytm.

Pacemaker

# data[].attributes.body
Ateroskleros är kärlsjukdomen som ligger bakom den absoluta merparten av hjärt-kärlsjukdomarna. Åderförkalkning är den viktigaste orsaken till hjärt- och kärlsjukdomar.

Vid åderförkalkning har det lagrats fett, bindväv och blodkroppar på insidan av blodkärlen. Blodkärlen blir trånga och förlorar sin smidighet och elasticitet. Därmed kan inte lika mycket blod passera genom pulsådrorna.

Förkalkningsprocessen:
Blodkärlet består av 3 lager. Tunica intima (bindvävslager), tunica media (glatt muskulatur) och tunica externa (bindväv som håller ihop kärlet).
1. Fett transporteras med lipoproteiner från levern (LDL LowDensityLipoprotein) Transporterar ut till celler via blodomloppet. Innehåller Kolesterol som behövs för att tillverka t ex kösnhormoner.
2. Det kolesterol som inte behövs i cellerna släpps ut och lipoproteinet HDL (HighDenisityLipoprotein) städar upp det och tar tillbaka det till levern igen, och så kan det skickas ut igen.
3. Har man ett högt LDL löper man en större risk att drabbas av hjärt-kärlsjukdom, och har man ett lågt HDL så är det likadant. INTE själva lipoproteinet som är faran, utan LDL:et kan förändras kemiskt. Fria radikaler (rökning, högt blodtryck, glukosmolekyler) kan få LDL:et att oxidera kemiskt.
4. Immunförsvaret tror då att LDL:et är kroppsfrämmande när det går ut i tunica intima och en inflammationsprocess startas.
5. Makrofagerna käkar upp det modifierade LDL:et + släpper ut cytokiner så att fler immunceller sätter fart.
6. De glatta muskelcellerna från tunica media vandrar in i intiman och omvandlas till fribroblaster. Bildar ett bindvävsnätverk på alla immunceller - förtjockning. Expanderar in mot blodkärlets passage. Ett aterosklerotiskt plack har bildats!

Det är alltså inte kolesterolet som är det farliga, utan det kemiskt omvandlade LDL:et!

Riskfaktorer bakom ateroskleros
Orsaken och riskfaktorerna för ateroskleros kan vara ärftliga faktorer, högt blodtryck, höga blodfetter, kosten, bukfetma, för lite motion, diabetes, rökning och stress.
Fram till mitten av 1980-talet sågs ateroskleros enbart som en fettinlagringssjukdom. Nyare forskning visar att det också är en inflammatorisk sjukdom.

Symptom

Åderförkalkningen ger inga symtom i tidigt skede. Sjukdomen är ett resultat av flera års ansamling av fett och kolesterol i blodkärlen och det kan ta många år innan man känner av den.

De flesta med ateroskleros är äldre människor, men förkalkningen kan börja också i tidig ålder. Män drabbas oftast tidigare än kvinnor.

Ateroskleros är en så kallad systemsjukdom som påverkar samtliga kroppens kärl och symtomen varierar med vilket organ som drabbats. Det innebär också att patienter med ateroskleros ofta kommer i kontakt med olika läkare för sina symtom.

Hur ställs diagnosen?

Ultraljudsundersökning eller kontraströntgen är vanligast för att undersöka blodkärl där man misstänker åderförkalkning. Genom ett ultraljudstest kan läkaren få en bild av om ett speciellt blodkärl har en förträngning eller inte.

Vid kontraströntgen injiceras ett färgämne i artären. Färgämnet syns på röntgenbilderna och visar på eventuella förträngningar.

Även datortomografi, magnetkamera och isotopundersökningar kan användas för att se om åderförkalkningen orsakat skada på någon kroppsdel. Mätning av trycket i kärlen, blodsocker och blodfetter hör också till undersökningsmetoderna.

Om symtomen kommer från hjärtat tas EKG.

Behandling

·       Livstilsförändring (rökstopp, viktminskning, kost, stresshantering)

·       Läkemedel

·       Kirurgi: PCI (ballongvidgning) och bypass (flyttar blodådror från andra delar av kroppen som man syr fast från stora kroppspulsådern till kranskärlen nedanför förträngningarna)

# data[].attributes.body
Epidemiologi: Ischemisk kranskärlssjukdom är en vanlig sjukdom. Ca 190 000 av sv. Bef. Besväras. Mer än 10 000 nyinsjuknar årligen. Incidensen  är ungefär dubbelt så hög för män som för kv och kv insjuknar i genomsnitt 10 år senare i livet än män.

Patofysiologi: Akuta bröstsmärtor som orsakas av myokardischemi (obalans mellan hjärtmuskulaturens aktuella syrebehov och syretillgång. Myokardiets behov av syre och tillgång till syre kan förändras av olika anledningar. Dominerande orsak – ateroskleros i kranskärlen. Kan även vara vid kraftig ansträngning eller annan påfestning t ex infektion.

# data[].attributes.body
Akut kranskärlssjukdom indelas i:

Akut ST-höjningsinfarkt (STEMI – ST elevation myocardial infarction)

Instabil kranskärlssjukdom (icke ST-höjningsinfarkt eller instabil angina)

Av alla patienter som vårdas på HIA får ca 30 % diagnosen hjärtinfarkt. Ca 30 % av hjärtinfarktpatienterna har ST-höjningsinfarkt.

Incidensen av hjärtinfarkt i Sverige sjunker långsamt.

Orsaker
ST-höjningsinfarkt och instabil kranskärlssjukdom har samma bakomliggande patofysiologi.

Akut ST-höjningsinfarkt uppstår i de allra flesta fall på grund av en ruptur eller fissur i ett aterosklerotiskt plack i kranskärlen. Rupturen förorsakar aktivering av trombocyter och koagulationsmekanismer, vilket leder till akut trombosbildning som helt obstruerar blodflödet i kärlet. Tillståndet leder snabbt till myokardischemi i det aktuella kärlområdet och inom några minuter drabbas myokardiet av en progredierande cellnekros.

Om det finns kollateralkärlsförsörjning till det obstruerade kärlet blir skadans utbredning mindre omfattande.

SYMTOM

Symtom vid hjärtinfarkt:

Retrosternal (central), ofta ihållande bröstsmärta dominerar bilden.

Ofta föreligger utstrålning mot hals, käke, axlar eller armar. Utstrålning mot vänster överarm är vanligast, men ibland strålar det även ut i höger arm.

Vegetativa symtom föreligger ofta, t ex kallsvettning, illamående, ångest, andfåddhet, matthet, svaghet och svimning. Ibland ses lungödem.

Det är vanligt att symtomen debuterar i samband med fysisk ansträngning eller psykisk anspänning. Symtomen kan dock även uppträda i vila.

Observera att frånvaro av karakteristisk bröstsmärta inte utesluter hjärtinfarkt. Palpationsömhet utesluter inte heller diagnosen.

# data[].attributes.body
1.     Vad är en stroke och vad sker då? I vilken ålder brukar det drabbar? Vilka riskfaktorer, symtom och behdanling ges?

Cerebroavaskulär sjukdom, är ett samlingsnamn för blödning i hjärnan. Består 85 % av infarkt och 15 % av blödning. Medelåldern är 76 år. Riskfaktorer är åderförkalkning, högt kolestrol, ålder, höga blodfetter. Ökar även risken för förmaksflimmer. Symtom är AKUT – a- ansikte- munne hänger ner, k – kroppsdel hänger ner, u- utalet börjar sluddra, t- tid, viktigt att agera så fort som möjligt och ringa 112. Behandling är Antikoagulantia/ Fibroinolytika. Då fibrinet ofta är högt eftersom det är det som skapar koaguleringen, förstärker läkemedlet TPA, plasmin och D – dimer som bryter ner proppen. Diagnos kan vara att det finns ett förhöjt värde av D-Dimer.

2.     Vilka komplikationer medför Stroke?

Medför ofta förvirring, hjärtinfarkt, sväljsvårigheter, epelipsi och pareser

3.     Vad är kärlkramp?

Kärlkramp (Angina pectoris) är åderförkalkning som sitter i hjärtats kranskärl. Symtom uppkommer ofta vid fysisk aktivitet då hjärtat behöver en större syresättning, och är tryck över bröstet, strålning ut till armen och andfåddhet, försvinner när personen slappnar av – stabil, kan bli instabil som inte går över och leder till hjärtinfarkt. Diagnos: EKG, anamnes, , vid insatbil gör man även en kranskärlsröntgen och ultraljud. Behandling är att ta det lugnare och avbryta den fysiska aktiviteten, Nitroglycering, betablockerare, ASA och ACE. Vid instabil gör man även en PCI- Etiologi är ärftlighet, och är vanligare hos män än kvinnor

4.     Vad är PCI?

Går in med en katerer som har en ballong på sig som blåser upp och spräcker trombocytern, håller kvar med stent.

5.     Vad är en hjärtinfarkt?

Propp i kranskärlensom leder till stark bröstsmärta, kallsvettnignar, hjärtklappningar. Typiska symtom är smärta vid bröstet som strålar ut till aremn, EKG förändring, och troponin förhöjning. Hjärtat får då inte syre. Kan leda till hjärtsvikt – hjärtat inte orkar pumpa ut blodet i normal utsträckning. Prognosen dålig eftersom det leder till en hjärtkärlsskada och kan leda till arythmier där den alvarligaste formen är ventrikelflimmre- allt som inte är sinusrythmier. Behandling är att främst behandla syrebristen men även MONA- morfin, oxygen, nitrater och ASA och försök med PCI

6.     Vad är skillnaden mellan Kärl kramp och hjärtinfarkt?

Skillnaden syns ofta på EKG. Vid hjärtinfarkt blir sträckan mellan S och T förhöjt och vid Kärl kramp blir sträckan mellan S och T lite sänkt och ger bröstsmärtor vid ansträning.

7.     Vad är skillnaden mellan en transmural infarkt och en subendokardiell?

En transmural går genom hela hjärtväggen och genererar ST höjning, och en subendokardiell sitter oftast i framväggen och genererar inte ST höjning

8.     Vad är en NSTEMI och STEMI?

En hjärtinfarkt som sänker ST sträckan eller ger ingen EKG förändring alls men har förhöjt troponin. Behandlas med läkemedel och risker är hjärtsvikt och arythimer. STEMI går rakt igenom hjärtmuskelväggen och höjer ST nivån på EKG och höjer även troponin. Behandling är då läkemedel och PCI. Risker är plötslig hjärtdöd, arythmier, kardiogen chock – där blodvolyen är för liten i förhållande till blodkärlen och cirkulationen blir nedsatt.

9.     Vad är en normal hjärtrythm, vad orsakararythmier?

En normal hjärtrythm är sinus utlöst ochhar en frekvens mellan 50 – 100 slag / minut där en normal spridning sker genom hjärtat. Arythmier klassificeras efter bradyartytmier som är under 50 slg per minut och takyartymier som är över 100 slag per minus. Orsaker är ofta hjärtinfarkt, ichemi och hjärtsvikt och feber

10.  Vad sker vid ett ventrikel flimmer och förmakslimmer? Vad är fladder?

Ett ventrikelflimmer är flimmer i ventriklarna (kammrarna) och förmaksflimmer är i förmakerna. Känneteckenär att frekvensen i förmaket är över 400 / minutimpulserna går väldigt fort och att det inte finns några tydlig kontraktioner, vilket ger snabb och oregebulden hjärtrythm vilket kan leda till stroke. Vid fladder går impulserna långsammare med frekvens under 250 / minut och tyligare P vågor. Etiologin: Okänd men kan vara ålder, eller alkohol.

11.  Vad är ett AV block?

AV block 1, fördröjer impulsen i sinusknutan, AV block 2 släpper bara igenom vissa impulser och 3 släpper inte igenom några impulser till kamrarna

12.  Vad är skillnaden mellan tillfälig, lång varig och permanent förmaks flimmer / fladder?

Till fällig går över inom 7 dagar, långvarig kräver läkemedel och går över efter ett tag och permanent får personen leva med detta där det inte försvinner. Ju längre tiden går desto svårare blir dt att behandla.Prevalens: 3 % av befolkningen. Risker: Stroke som behandlas med läkemedel, och hjärtsvikt, behadnling kan även vara pacemaker Prognos: Utan preventiv behadnling kommer 5% dö av stroke, ligger bakom var 1/5 stroke, behadnlas med blodförtunnande

13.  Hur många drabbas av VES?

VES är ventrikulära extraslag. 50 % drabbas men är ofarligt.

14.  Vad är hjärtsvikt och vad är etiologin?

Etiologin för hjärtsvikt är hypertoni, kärlkramp och hjärtinfarkt 80 %, kan även vara annat. Symtom är trötthet, anfåddhet, svårigheter att andas och snabbare puls, kraftig andnöd och kallsvett. Diagnos: Anamnes, NYHA bestämmnig, EKG, ultraljud. Behadnling: Läkemedel, livsstilsråd, hjärtpump eller hjärttransplanation

15.  Vilka olika typer av hjärtsvikt finns det?

Klassificeras efter NYHA skalan som går efter symtomen anfåddhet och trötthet. Mellan organisk hjärtsjukdom utan symtom till svår hjärtsvikt med anfåddhet och trötthet redan vid vila. Kan också dela in efter högsvikt och vänster. Vid vänster får personen torrhosta, förstorat hjärta och takykardi vid höger får personen ödem i buk och ben

# data[].attributes.body
1. Celiaki – Gluten intolerans, tål inte gluten och är ingen allergi, utan vävnaden som påverkas lokalt där villie runnas ut och skadas och Patosyfiologi: är en autoimmunsjukdom där det sker ett angrepp på enzym som leder till att gluten inte kan brytas ner och tas upp. Vanliga symtom är minskad tillväxt hos barn, magsmärta, uppsvullen och för vuxna är det trötthet, minskning i vikt och diareée. Prevalensen är 1 %

# data[].attributes.body
a.     Dyspepsi: Magkatarr. Vanliga symtom är smärta eller obehag i övre delen av buken. Svullnadskänsla i övre buken och tidig fyllnadskänsla samt illamående och uppstötningar av mat. Skiljer på organiskdyspepsi som är när det finns en orsak som magsår eller celiaki och då korrigerar man den primära orsaken samt, funktionell dyspepsi – inte vet vad orsaken är där livssstilsförändrignar kan påverka.

# data[].attributes.body
a.     Hepatit: Sjukdom som ofta orsakas av virus, men även kan orsakas av läkemedel, antibiotika, alkohol och autoimmunitet. Symtom är ofta förhöjda levervärden och sker ofta i olika faser. 1 Prodromal fas – trött, nedsatt aptit, smärta i muskler och känsla av tung lever.2. Ikerisk fas: Personen drabbas av gulsot och får en ljus avföring och blir gul i hud och ögon. Behandling är individuell som kirurgi för att bort det som orsaknar leversvikt, läkemedel

# data[].attributes.body
Kan orsakas av

microorganismer = infektion

Trauman

kemiska ämnen

strålning

Många sjukdomar orsakas av (eller är en del av själva sjukdomsprocessen). Exempel:

Astma

Chrons sjukdom

Ulcerös kolit

Gastrit

Kardit

Akne

Förkylning

Kardinaltecken:
Värme
Rodnad
Svullnad
Smärta
Funktionsbortfall

Akut inflammation: Skada --> Inflammation-->Läkning

Kronisk: Läkning och inflammation går i varandra hela tiden. Mer makrofager. Angiogenes i inflammationshärden, ödem blir kvar, vävnaden kan dö, fibros-bindväv som ställer till det, deformitet. (RA)

Autoimmunitet: Lymfocyterna angriper kroppens egna celler. Autoimmuna sjukdomar ökar kraftigt i hela västvärlden och i dag räknar man med att 50 miljoner amerikaner lever med en eller flera autoimmuna sjukdomar, och antalet stiger hela tiden.

Kroppens immunförsvar har till uppgift att försvara dig mot infektioner och sjukdomar. Den största delen av vårt immunförsvar är placerat i din mage- och tarm, det kallas för GALT – (Gut Associated Lymfoid Tissue). Immunförsvaret aktiverar en mängd olika mekanismer och det finns flera olika typer av immunförsvarsceller, bland annat B-celler.

Våra B-celler tillhör vårt immunförsvar genom att de bildar antikroppar som har till uppgift att identifiera skadliga ämnen som t.ex. virus, parasiter eller bakterier. Vid autoimmunitet bildas antikroppar mot kroppens egna vävnader eller organ på ett skadligt sätt, dessa antikroppar kallas för autoantikroppar.

När antikroppar bildas mot kroppens egna vävnader startar en successiv nedbrytning av ett organ (t.ex. sköldkörteln vid sköldkörtelsjukdom eller bukspottskörteln vid diabetes typ 1). Symptomen kommer från de organ som drabbas eller så kan hela system drabbas t.ex. vid ledgångsreumatism.

Syftet med inflammationsprocessen är att antingen ta död på det främmande, föra bort det, eller kapsla in det. En del av det ospecifika immunförsvaret. Ser likadan ut oavsett vad det är som ger upphov till skadan.

1. Celler går sönder. Kalium läcker ut och stimulerar nociceptorer - smärta! Cellmembranet har fosfolipider som exponeras av enzymet fosfolipas och omvandlas till arakidonsyra. Här man kan gå in och behandla med antiinflammatorisk medicin (kortison)!
2. Arakodinsyran omvandlas till prostagladiner genom att stöta ihop med enzymet cyklooxygenas 2 (COX-2) (kan hämmas av NSAID non-steroid-anti-anflammatory-drugs)
3. Cytokiner avges från immunceller mastceller och makrofager (t ex histamin).
4. Histaminet gör så att kärlen runt inflammationen vidgas --> värme och rodnad. Nociceptorerna blir också mer känsliga för stimuli.
5. TNF-alfa -->blodkärlen blir mer genomsläppliga, läcker ut vätska --> svullnad/ödem.
6.Interleukiner (t ex IL8)-->signalerar till neutrofila granulocyterna att komma.
IL1 signalerar att neutrofilerna ska sprida sig vidare ut i vävnader.
7. Mycket cytokiner = systemeffekt, sprider sig fler ställen i kroppen. IL1 ger t ex upphov till feber, aptitlöshet när når hjärnan.
8. Substans P frisläpps från nociceptorerna och ger upphov till smärta.
9. Cytokinerna kan även komma att påverka levern -->frisätta CRP (standardprov för att se inflammation).
10. Cytokinerna tartar sedan läkningsprocess.

# data[].attributes.headline
Vad är skillnaden mellan restriktiv och obstruktiv lungsjukdom?

# data[].attributes.subject
Vad är skillnaden mellan restriktiv och obstruktiv lungsjukdom?

# data[].attributes.body
1.    Vad är en restriktiv och en obsturativ lungsjukdom?

En restriktiv lungsjukdom – är restriktiva lungfunktionsnedsättningar som hindrar lungans normala expansion och kan handla om störd muskelfunktion. Både VC – vitalkapaciteten och TLC – totalalungcpacitenen minskar och RV – residal volym ex Bechterews sjukdom eller scolios som leder till att ventilationen inte kan ske normalt, vilket leder till atelektas sammanfallen alveol som ökar risken för lunginflamation, leder till lägre residal volym

- En obstruktiv lungsjukdom

Är sjukdomar som ger ett ökat flödesmotstånd i bronkträdet som astma och kol eller cystisk fibros. Viket leder till att personen ofta har svårt med att få ut luften. Vilket leder till högre residal volym och högre vitalkapacitet

# data[].attributes.headline
Hur mycket luft är ett normalt och maximalt andetag?

# data[].attributes.subject
Hur mycket luft är ett normalt och maximalt andetag?

# data[].attributes.body
4 liter och maximalt är 6 liter – TLC. Residualcapasiteten – det som finns kvar efter en maximal utandning är 1. 2 liter – RC. Efter normal utandnig finns 3 liter kvar – FRC – funktionel residualkapacitet. VC- vitalkapaciteten räknas ut genom TLC – RC, dead space är den luft som andas in men inte når alveolerna

# data[].attributes.body
Incidensen av Cushings syndrom är cirka 3-4 per miljon invånare och år, men det finns troligen en underdiagnostik vid framför allt ektopisk ACTH-produktion från lungcancer. Kvinnor drabbas oftare av sjukdomen, särskilt av godartade tumörer (adenom) i hypofys och binjurar.

Orsak:
Biverkning till Kortisonbehandling: Den allra vanligaste orsaken till Cushings syndrom är långvarig användning av höga doser av kortison. Kortison har stort betydelse för behandling av många olika sjukdomar.
Hypofystumör: Den näst vanligaste orsaken är en tumör i hypofysen, som bilder för mycket av hormonet ACTH, vilken stimulerar binjurarna att tillverka för mycket kortisol.
Binjurebarkstumör: Mindre vanligt är binjurebarkstumör som bildar för mycket kortisol.

När kortisol nivån under en lång tid är förhöjd, skadas däremot kroppen. På grund av proteinnedbrytningen minskar muskelmassan, armar och ben blir smala, det kommer fettansamlingar i ansikte (moon face), nacke (buffalo hump) och buk och huden blir tunn.

# data[].attributes.body
• Struma säger inget om vilken typ av förändring som finns i sköldkörteln. Kan uppstå vid hypertyeros, hypotyeros. Kan också få struma vid normal funktion.

Behadnling är operation och att personen får äta thyroidea hormon

# data[].attributes.body
-       Orsaker: olika, ex autoimmunt angrepp – kroppens immunsystem angriper cellerna. TSH receptorer - kallas för tyreotoxikos. Godartade tumörer i thyroidea.

-       Virus thyroidit- kan orsaka läckage av thyroidea hormoner som inte kan kompenseras för i hypotalamus, hypofys axeln.

-       Symtom: Metabolismen blir överstimulerad, hjärtklappning, personen blir varm, viktnedgång, oroskänslor, sömnbesvär.

-       Ögonsymtom är även vanligt, finns receptorer för adrenalin och noradrenalin i fettet.

-       Diagnos: TSH och T3 och T4 analyseras. Visar på förhöjt T3 och sänkt TSH

-       Behandling: Kan inte dämpa, personen får försöka leva med symtomen eller förstör ex kirurgiskt eller thyrostatika, thyroidea och ta Thyreoidea hormon som tabletter.

# data[].attributes.body
Etiologi: Okänd Kvinnor

Symtom: Kommer efter att ämnesomsättningen saktas ner.

Diagnos: TPO antikroppar, tyreopeoxidas, lågt T4 och höjt TSH

Ingen behadnling:

Hypothyrios- Hashimotos

-       Motsatt effekt

-       Etiologi: Olika skäl, ex hyperthyerios behandling där sköldkörtlen tas bort. Synait som finns i vissa fruktuer.

-       Epidemiologi: Autoimmun sjukdom, vanligaste endokrina sjukdomen. Bildandet av thyroidea hormon som immunförsvaret påverkar. Drabbar 1/20 kvinnor post partum.

-       Symtom: Smygande pågrund av feedback loopar från hypotalamus hypofysaxeln, trötthet, frusen, torr hud, förstoppning, depression, nedsättning av kognitiva fuktioner.

-       Behandling: Hormontillsättning. Levaxin, ofta hela livet.